ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/22773/24
Номер провадження 22-ц/818/2680/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року         м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.,
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2025 року в складі судді Невеніцина Є.В. по справі № 638/22773/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 16 грудня 2020 року. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між нею і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 50 000,00 грн, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .
Зазначив, що банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, в межах встановленого кредитного ліміту.
Станом на 28 грудня 2022 року ОСОБА_1 прострочила зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення підпункту 5.17 пункту 5 Розділу ІІ Умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28 грудня 2022 року направив повідомлення «пуш» про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідачка на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до пунктів 5.18, 5.19 кредит 26 січня 2023 року став у формі «на вимогу».
Загальний розмір заборгованості відповідачки перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 25 серпня 2024 року становить 68 723,69 грн, із них: 68 723,69 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 грн - заборгованість за пенею; 0 грн – заборгованість за порушення грошового зобов`язання.
Посилаючись на вказане, АТ «Універсал Банк» просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16 грудня 2020 року у розмірі 68 723,69 грн станом на 25 серпня 2024 року та судові витрати у розмірі 3028,00 грн.
10 грудня 2024 року від представника відповідачки адвоката Ципліцького Д.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 44 689,96 грн, в іншій частині вимог відмовити, вирішити питання щодо судових витрат. Відзив мотивовано тим, що ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви дійсно отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок платіжної картки. Початком користування коштами кредитного ліміту вважається 14 травня 2021 року. За усталеною банківською практикою тілом кредиту вважається сума, яку позичальник фактично отримує на руки. Отже, тілом кредиту є 50 000,00 грн, а позивач некоректно визначив, що стягненню підлягає сума в розмірі тіла кредиту 66 723, 69 грн, врахувавши в цю суму відсотки за прострочення. Неустойка є штрафною санкцією, а тому включення її до тіла кредиту є помилковим. Відповідно до довідки про рух коштів по картці відповідачки від 06 грудня 2024 року, в період з 14 травня 2021 року по 01 листопада 2022 року кожного місяця відбувалось списання відсотків, що в загальній сумі становили 24 033,73 грн. Крім того, ОСОБА_1 час від часу в рахунок погашення заборгованості за кредитним лімітом зараховувала власні кошти, з яких в подальшому відбувалось списання відсотків за користування коштами. Також, аналіз довідки про рух коштів дозволяє зробити висновок про те, що відповідачка не в повному обсязі використала кредитний ліміт у розмірі 50 000,00 грн, оскільки заборгованість станом на 06 грудня 2024 року - 71 751, 69 грн; списані відсотки в період з 14 травня 2021 року по 01 листопада 2022 року - 24 033,73 грн; нараховані судові витрати - 3 028,00 грн. Таким чином, сума, яку ОСОБА_1 використала за банківським рахунком, становить лише 44 689, 96 грн. Відповідачка для відкриття банківського рахунку підписувала лише Анкету-заяву від 16 грудня 2020 року, в якій були відсутні умови, викладені в документі, на який посилається позивач. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, посилався на Умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, за редакцією від 27 листопада 2021 року. Проте, вперше відсотки за користування кредитним лімітом були нараховані 01 вересня 2021 року, а використання кредитних коштів розпочалося з 14 травня 2021 року, тобто до моменту введення в дію редакції вказаних Умов та правил. При цьому, матеріали позовної заяви не містять підтверджень, що саме з цими Тарифами та Умовами відповідачка була ознайомлена і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин, тарифікація розрахунку заборгованості та витяги з Умов та правил не можуть бути належними доказами, оскільки повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни. З огляду на вищезазначене, стягнення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24 033, 73 грн, є неправомірним, тому стягненню підлягає лише тіло кредиту у розмірі 44 689, 96 грн.
12 грудня 2024 року банк подав відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказав, що Умови та правила перебувають у загальному доступі у мережі інтернет. Згідно п. 3 Анкети-заяви відповідачка погодилася, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Таким чином, відсоткова ставка встановлена та погоджена безпосередньо в підписаній Анкеті-заяві. Умови в редакції від 11 грудня 2020 року підписані відповідачкою шляхом накладення електронного підпису 16 грудня 2020 року. Без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим. Отже, підписанням анкети - заяви позичальниця підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 16 грудня 2020 року, а також засвідчила, що вона повідомлена банком у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. Без погодження у мобільному застосунку "monobank" з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку “Monobank” і проведення фінансових операцій. Згідно виписки про рух коштів на рахунку заборгованість відповідачки складається з повністю використаного кредитного ліміту у сумі 50 000,00 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 18 723,69 грн. Сума регулярного платежу, який клієнт вчасно не сплачує власними коштами, списується за рахунок кредитних коштів та відноситься до тіла кредиту. Виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, що підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором. Як вбачається із деталізованої виписки про рух коштів по картці, відповідачкою було оформлено заяву на послуги «Покупка частинами» на загальну суму 8 499,00 грн та заяву на послуги «Транзакція в розстрочку» на загальну суму 1 108,61 грн. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою відповідачкою було проведено поповнень карткового рахунку на суму 232 324,90 грн та зроблено витрат по картці на суму 301 048,59 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку, становить 68 723,69 грн. (301 048.59 грн. - 232 324.90 грн. = 68723.69 грн.). Всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. Сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, оскільки банк надав кошти у користування, а клієнт їх виплачує відповідно до договору. 
16 грудня 2024 року від представника відповідачки адвоката Ципліцького Д.О. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він наголосив, що паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, і ознайомлення з паспортом не означає укладення кредитного договору. Анкета-заява не може розцінюватись як стандартна форма кредитного договору.
20 грудня 2024 року банк надав додаткові пояснення по справі, в яких підтримав позовні вимоги, акцентував увагу на тому, що процентна ставка вказана в анкеті-заяві, та вказав, що відповідачка посилається на нерелевантну судову практику.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2025 року позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16 грудня 2020 року у розмірі 48 771,27 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2148,88 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що за період користування кредитною карткою банком нараховувалися проценти за користування кредитними коштами, які за підрахунком суду складають 19 952,42 грн (за період нарахування заборгованості), та які банк автоматично списував з рахунку відповідачки. Такі неправомірно включені до тіла кредиту та автоматично списані з рахунку відповідачки проценти у сумі 19 952,42 грн, необхідно вирахувати з суми заборгованості за тілом кредиту.
На вказане судове рішення засобами поштового зв`язку 10 березня 2025 року АТ «Універсал Банк» до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду – скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін, вирішити питання щодо судових витрат.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту «Monobank», а також процедуру ознайомлення Споживача з Умовами, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримала у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають Договір, та зобов`язується виконувати його умови. В анкеті-заяві вказана відсоткова ставка 3,1% на місяць. Посилався на те, що клієнтом було неодноразово проведено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, поповнення мобільного телефону, оплата товарів у торгових точках та ін.), відповідачка надавала свою згоду із змінами, доповненнями до Договору про надання банківських послуг. Згідно розрахунку заборгованості заборгованість відповідачки перед банком становить 68 723,69 грн, яка підлягає стягненню, оскільки відповідачкою не надано відповідного контррозрахунку та вказану заборгованість не спростовано. 
20 травня 2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідачки адвокат Ципліцький Д.О. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду – без змін. Відзив мотивовано тим, що відповідачка для відкриття банківського рахунку підписувала лише Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 16 грудня 2020 року, в якій були відсутні умови, викладені в Умовах та Правилах, на які посилається позивач. Позивачем не було надано належних доказів того, що відповідачка була ознайомлена з чинною редакцією відповідних Тарифів та Умов, а також не підтверджено її згоду з ними під час підписання анкети-заяви. Більше того, відсутні достовірні докази того, що ці документи на момент отримання кредиту містили конкретні положення щодо порядку нарахування процентів, пені, штрафів або неустойки, а також щодо їх розмірів. За таких обставин, посилання на Умови та Правила не може бути допустимим, оскільки вони повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни. Надані банком Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України. 
Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 грудня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (а.с. 11 том 1).
У заяві зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що дана заява разом із Умовами і Правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів MONOBANK|Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, Тарифами, що розміщені за посиланнями, складають договір про надання банківських послуг.
Підписуючи анкету-заяву ОСОБА_1 підтвердила: отримання примірника договору в мобільному додатку монобанк, своє ознайомлення та згоду з умовами договору, укладення нею договору та зобов`язалась виконувати його умови.
Як вбачається з пунктів 2, 3 анкети-заяви ОСОБА_1 просила відкрити на її ім`я поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць. Беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилась з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. 
Крім того, ОСОБА_1 відповідно до підписаної анкети-заяви просила вважати її власноручний підпис або його аналоги (у тому числі УЕП) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку, із цією метою засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися УЕП в мобільному додатку для засвідчення її дій. Також визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису, та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею з використанням простого електронного підпису або УЕП.
Як вбачається з довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 12 грудня 2024 року, ОСОБА_1 за договором від 16 грудня 2020 року за карткою № НОМЕР_1 встановлено 16 грудня 2020 року кредитний ліміт у розмірі 2500,00 грн, який в подальшому неодноразово змінювався та станом на 18 січня 2022 року склав 50 000,00 грн (а.с. 110 том 1).
13 листопада 2021 року ОСОБА_1 за допомогою електронного цифрового підпису підписано заяву клієнта № 20.30.0004422452 на оформлення кредиту «Покупка частинами» на суму 8499,00 грн на строк 5 місяців, та 16 грудня 2021 року – заяву клієнта № 20.30.0004744638 на оформлення кредиту «Транзакція в розстрочку» на суму 1108,61 грн на строк 3 місяці (а.с. 111-118, 184-185 том 1). 
Відповідно до довідки про рух коштів по картці від 12 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 , номер картки НОМЕР_2 за період з 16 грудня 2020 року по 25 серпня 2024 року кредитний ліміт станом на 25 серпня 2024 року становить 50 000,00 грн, заборгованість станом на 25 серпня 2024 року становить 68 723,69 грн, баланс на початок періоду 2500,00 грн, баланс на кінець періоду - 18 723,69 грн, сума витрат за період 301 048,59 грн, сума зарахувань за період 232 324,90 грн (а.с. 90-109 том 1).
Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 16 грудня 2020 року, укладеним між банком та ОСОБА_1 (а.с. 6-10 том 1), відповідно до якого станом на 25 серпня 2024 року її розмір становить 68 723,69 грн, із них: 68 723,69 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 грн - загальний залишок заборгованості за відсотками; 0 грн - заборгованість за пенею; 0 грн – заборгованість за порушення грошового зобов`язання.
У матеріалах справи також наявні копія Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при надання банківських послуг щодо продуктів monobank| Universal bank, Тарифів, Паспорту споживчого кредиту, в яких викладені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, санкції за порушення зобов`язань, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача. На вищевказаних документах відсутній підпис відповідачки (а.с. 12-29 том 1).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як встановлено судом, 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», в якій просила про відкриття на її ім`я рахунку у гривні з встановленням кредитного ліміту. Кредитний ліміт було встановлено в розмірі 50 000,00 грн. У подальшому ОСОБА_1 активно користувалась рахунком, здійснювала покупки, розрахунки, перекази, а також вносила кошти на погашення кредиту. Вказані обставини щодо отримання і використання кредитних коштів відповідачкою не заперечуються, зі стягнутою судом першої інстанції сумою боргу в розмірі 48 771,27 грн вона погоджується.
Рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині відмови у стягненні 19 952,42 грн, нарахованих як проценти та включених банком до загального розміру заборгованості - 68 723,69 грн.
З наданої банком виписки (рух коштів по картці) від 12 грудня 2024 року вбачається, що
за період з 16 грудня 2020 року по 25 серпня 2024 року сума витрат ОСОБА_1 становить 301 048,59 грн, натомість сума зарахувань 232 324,90 грн, отже заборгованість станом на 25 серпня 2024 року становить 68 723,69 грн (301 048,59 – 232 324,90).
Відмовляючи у задоволенні позову банку в частині стягнення заборгованості в розмірі 19 952,42 грн, нарахованих як проценти, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо нарахування процентів за користування кредитом; анкетою-заявою визначено процентну ставку у розмірі 3,1% на місяць, проте не визначено умови застосування пільгового періоду, до того ж, вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за процентами позивач не заявляв.
Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковими, адже розмір процентів за користування кредитом узгоджений сторонами та передбачений безпосередньо умовами підписаної відповідачкою анкети-заяви від 16 грудня 2020 року, в п. 3 якої чітко визначено, що пільговий період користування кредитом становить до 62 днів, у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць.
Враховуючи зазначене, обґрунтованими є доводи позивача щодо визначення умов кредитування в підписаній відповідачкою анкеті-заяві. Вказаний висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №136/840/17 (провадження № 61-2518св18).
Розмір заявленої банком заборгованості – 68 723,69 грн підтверджується наданими позивачем первинним документом – випискою з рахунку відповідачки, а також розрахунком заборгованості, що є арифметично правильним та відповідає умовам укладеного договору і даним, що містяться у довідці про рух коштів по рахунку (виписці), тобто у даному разі є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості. 
Вказана у розрахунку процентна ставка 37,2 % річних і складає 3,1% на місяць, як передбачено п. 3 анкети-заяви від 16 грудня 2020 року, а занижена за певний період процентна ставка до 19,2% не порушує прав ОСОБА_1 .
В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували надані позивачем розрахунок заборгованості та виписку з рахунку відповідачки.
Відповідно, помилковими є висновки суду, що позивачем безпідставно списано 19 952,42 грн в рахунок погашення процентів, тоді як ця сума мала бути зарахована в рахунок погашення заборгованості за кредитом. 
Віднесення банком всієї суми заборгованості до заборгованості за тілом кредиту у даному разі зумовлено специфікою нарахування заборгованості за користування кредитною карткою, яка передбачає постійне користування кредитним лімітом, внесення коштів на його погашення і нарахування процентів.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 16 грудня 2020 року, у позивача виникло право вимагати повернення суми кредиту в судовому порядку та стягнення з відповідачки на його користь суми заборгованості за кредитом в загальному розмірі 68 723,69 грн.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Отже, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову підлягає скасуванню з ухваленням рішення про повне задоволення позову АТ «Універсал Банк» та збільшення розміру заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь банку, з 48 771,27 грн до 68 723,69 грн.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн (а.с. 38 том 1), з апеляційною скаргою - 4 542,00 грн (а.с. 37 зворот том 2).
У зв`язку з задоволенням позову та апеляційної скарги, з ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 7570,00 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2025 року в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити нове.
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Збільшити розмір заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16 грудня 2020 року, що підлягає стягненню з   ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 21133352) з 48 771,27 грн до 68 723 (шістдесят вісім тисяч сімсот двадцять три) грн 69 коп, а також судового збору з 2148,88 грн до 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн 00 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 30 вересня 2025 року.

Головуючий                                                         Ю.М. Мальований 

Судді                                                                 О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук