Номер провадження: 22-ц/813/3299/25 
Справа № 523/7249/24
Головуючий у першій інстанції Кисельова В.К.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапишена Валентина Миколаївна
на додаткове рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 23 жовтня 2024 року
за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Змінено розмір аліментів, який був визначений відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі №761/4555/14-ц. Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Висоцьк Виборгського району, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Висоцьк Виборгського району, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211 гривні 20 копійок на користь Держави. Стягнення аліментів за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі №761/4555/14-ц. припинити ( за виключенням суми заборгованості) з дати набранням даним рішенням законної сили.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2024 року виправлено описки у резолютивній частині рішення суду від 19.09.2024р. та п. 3 читати в наступній редакції:
"3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженя м. Висоцьк Виборгського району, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ".

Короткий зміст вимог

02.10.2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Остапишеної В.М., в якій вона просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 фактично понесені витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.
В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_4 вказувала на те, що в позові вона зазначала про необхідність судових витрат, та в судовому засіданні 19.09.2024 року вказувала на необхідність стягнення витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. На підтвердження вищевказаної суми до матеріалів справи додано розрахунок гонорару адвоката.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Додатковим Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 23 жовтня 2024 року заяву адвоката позивача Макаревич Наталії Сергіївни Остапишеної Валентини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Ухвалено додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Висоцьк Виборгського району, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 2850 гривень 00 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В обґрунтування додаткового рішення зазначено, що оскільки рішенням суду позовні вимоги задоволено частково то розмір витрат, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду висловлені в постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, висновок Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15, - які підлягають стягненню становить 2850 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапишена В.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 року змінити в частині розміру стягнутих витрат на правничу допомогу, а саме: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції однобічно врахував лише критерій пропорційності, не в повному обсязі дослідив докази та не надав оцінки фактичним обставинам конкретної справи.
В апеляційній скарзі зазначається, що провадження по справі було відкрито 06.05.2024 року, рішення по справі винесено 19.09.2024 року. За час судового провадження було призначено три судових засідання: 24.06.2024, 22.07.2024, 19.09.2024, але фактично за участю представників сторін відбулось два судових засідання. Звертається увага на те, що крім підготовки позовної заяви, участі у судових засіданнях, представником позивача також було підготовлено письмовий відзив з додатками, а саме відповіддю на адвокатський запит та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Також, звертається увага суду на те, що у відзиві на позовну заяву жодним реченням не спростовується стягуваний розмір судових витрат, а лише зазначена загальна позиція, щодо невизнання позову у цілому та вимогою припинення провадження.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Остапишена В.М. в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги, просила задовольнити її в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бойко О.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивачки, просила додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, були повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 подав на неї відзив, в якому зазначає, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 при розгляді справи не надала договору з печатками, підписами тощо, як і не надала фіскального документу про сплачену суму за надані послуги. Квитанція, яка надалась у суді не відповідає фіскальним чекам, електронним квитанціям порівняним до фіскального чеку своїм статусом про оплату, тощо.
У доказах, якими керувався суд, і якими керувався суд та які були надані стороною відповідача, був присутній лиш додаток до договору по справі № 523/15162/23, рішення по якому з ініціативи відповідача (мирової угоди) було винесено 25.08.2023 року і по ній були виплачені 5000 грн відшкодування правничої допомоги, а тому наданий додаток до договору з розрахунком гонорару не відповідає справі № 523/7249/24 яка розглядається.
На думку відповідача сторона позивача затягувала строк розглядання справи та не сприяла досудовому мирному рішенню справи на яку сторона відповідача була згодна. Також, сторона відповідачів вважає, що представник позивача сіє ворожнечу між сторонами, відкриваючи провадження за провадженням, не розуміючи того сама, користується приводом правничої допомоги, шкодить спірним важким відносинам між сином та батьком, які потребують ні судових рішень, а соціальних, психологічних дій.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

19.09.2024 р. у справі №523/7249/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000 (дві тисячі) грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За змістом позовних вимог позивач просив також стягнути на його користь судові витрати, а згідно поданої заяви витрати на правничу допомогу складають 5000 грн, на підтвердження чого надано додано розрахунок гонорару адвоката.
02.10.2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Остапишеної В.М., в якій вона просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 фактично понесені витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

У ЦПК України (Цивільному процесуальному кодексі) питання розподілу судових витрат між сторонами врегульовано статтею 141.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати на експертизу, залучення свідків, витрати, витрати на оплату послуг перекладача тощо.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 2 статті 133 ЦПК України).
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Також статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Постановою від 08 квітня 2020 року у справі № 306/1198/17 Верховний Суд виснував, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, міститься висновок про те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статі 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Як вбачається з матеріалів справи, встановивши, що надані представником позивача докази понесення витрат на правову допомогу є належними, допустимими та достатніми, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення цих витрат з відповідача.
Відповідач заперечень щодо розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу чи клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду першої інстанції не подавав.
Підстави які визначені у відзиві для відмови у задоволенні заяви в повному обсязі, є такими, що не заслуговують на увагу, крім того вони не містять доказів спростування наданого позивачем розрахунку.
Враховуючи контекст цієї справи, враховуючи розрахунок гонорару та квитанцію до прибуткового касового ордера, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн підлягають задоволенню.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні, а саме в частині збільшення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Остапишена Валентина Миколаївна задовольнити.

Додаткове рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 23 жовтня 2024 року, змінити в частині розміру витрат стягнутих на правову допомогу, збільшити розмір суми з 2859 грн до 5000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький