УХВАЛА

17 вересня 2025 року 
м. Київ

справа №160/27073/24
адміністративне провадження № К/990/34196/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Юрченко В.П.,  Гімона М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 в адміністративній справі №160/27073/24 за позовною Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляний Король» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування розпоряджень,

УСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляний Король» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування розпоряджень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання ліцензій №319-рл від 24.09.2024 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №04610311202405829 та №04620311202405605, що видані ТОВ «Цегляний король», про анулювання ліцензій №333-рл від 02.10.2024 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №04630311202405592 та №04620311202405606, що видані ТОВ «Цегляний король». Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
До Верховного Суду 13.08.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 в адміністративній справі №160/27073/24.
Ухвалою Верховного Суду від 25.08.2025 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору та надання оригіналу платіжного документа.
На виконання вимог вказаної ухвали податковим органом надіслано клопотання щодо поновлення строку на касаційне оскарження, клопотання про продовження строку для усунення недоліків в частині сплати судового збору.
В обґрунтування зазначеного клопотання про поновлення строку касаційного оскарження податковим органом вказано, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, керуючись статтею 329 КАС України, з урахуванням попередніх ухвал Верховного Суду та в найкоротші строки  повторно звернулось із касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 в адміністративній справі №160/27073/24. І при первинному зверненні з апеляційною скаргою в діях відповідача вбачається сумлінне добросовісне ставлення до наявних у нього прав і обов`язків, встановлених законом або судом та вчинено усі можливі та залежні від нього процесуальні дії для вчасного подання апеляційної скарги. Оформлення касаційної скарги у відповідності до вимог КАС України (форма та зміст), дотримання строків касаційного оскарження при первинному зверненні до суду та бажання заявника реалізувати своє право на касаційне оскарження судового рішення у цій справі після винесення Верховним Судом ухвали про повернення касаційної скарги у найкоротші строки, є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття апеляційного провадження.
Розглянувши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що воно є необґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до положень частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною 2 статті 329 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини 3 статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 5 статті 333 цього Кодексу.
Касаційну скаргу подано втретє 13.08.2025, попередні касаційні скарги повернуто ухвалами Верховного Суду від 09.07.2025, від 11.08.2025.
Верховний Суд зауважує, що право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини 8 статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Водночас приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України, в тому числі щодо належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).
Разом з цим, Верховний Суд зауважує, що підставою для повернення попередньої касаційної скарги стало недотримання скаржником вимог статей 328, 330 КАС України щодо належного викладення підстав касаційного оскарження, тобто, саме проявлений контролюючим органом підхід до оформлення касаційної скарги став причиною для її повернення.
Ухвалою Верховного Суду від 25.08.2025 касаційну скаргу було залишено без руху, в тому числі, через неналежне викладення податковим органом підстав касаційного оскарження.
Разом з тим, на виконання вимог вказаної ухвали Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області недоліки касаційної скарги в цій частині не усунуто, не викладено належним чином підстави касаційного оскарження, не обґрунтовано, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій.
Також скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги в частині сплати судового збору. Податковим органом заявлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків в частині сплати судового збору, однак, розглянувши дане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку про його необґрунтованість.
Контролюючим органом не підтверджено належними доказами відсутність коштів для сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, не надано доказів вжиття заходів для отримання належного фінансування.
Разом з тим, з дня прийняття оскаржуваної постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 і до дня подання даного клопотання 01.09.2025 у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України в частині належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору, проте, звертаючись повторно до суду з касаційною скаргою, скаржник не усунув недоліків, які стали підставою для повернення попередньої касаційної скарги.
Слід зауважити, що приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, та надання доказів сплати судового збору є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частини 1, 3 статті 341 КАС України).
Недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання покладених завдань.
Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
З урахуванням вищевикладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного строку касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 329, 330, 332, 333, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску строку касаційного оскарження та відмовити у задоволенні клопотання скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про поновлення строку касаційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 в адміністративній справі №160/27073/24.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 в адміністративній справі №160/27073/24.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.А. Васильєва В.П. Юрченко   М.М. Гімон