Справа № 161/19789/23 	Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В. 	
Провадження № 22-ц/802/903/25  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
30 вересня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,
з участю:
       секретаря судового засідання – Савчук О. В.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Кітовського В. Л.,
розглянувши в місті Луцьку в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2025 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 червня 2025 року,
                                       В С Т А Н О В И В:
       У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 22.02.2022 близько 16 год. 10 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп на АЗС «WOG» по вул. Київське Шосе, 31 об`їзна дорога м. Новоград-Волинський, Житомирська область на належний йому транспортний засіб марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 , було здійснено наїзд транспортним засобом марки «Renault Magnum», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП його транспортний засіб отримав значні матеріальні пошкодження.
Позивач вказував, що 23.02.2022 він повідомив ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», де застрахована цивільно-правова відповідальність ТОВ «Ол-Транс» (власника транспортного засобу «Renault Magnum») згідно з полісом цивільно-правової відповідальності ЕР-206706753, ліміт відповідальності страховика за яким становить 130000 грн, франшиза – 0 грн.
Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2022 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за цією ДТП. 
Також 23.02.2022 він звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про страхове відшкодування, на яку відповідь не отримав, та повторно звернувся до страховика 27.02.2022.
Листом від 14.02.2023 ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було повідомлено про прийняте рішення, а саме що сума страхового відшкодування, яка може бути виплачена йому в разі згоди, становить 75245,50 грн. З розміром такого страхового відшкодування він не погодився, оскільки згідно з полісом цивільно-правової відповідальності ЕР-206706753 від 08.11.2021 страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну, складає 130000 грн. 
Вказує, що висновком автотоварознавчої експертизи від 17.10.2023 з питань визначення матеріального збитку автомобіля марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 , яка була проведена на його замовлення, сума матеріального збитку становить 202472,28 грн. 
Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь страхове відшкодування в сумі 130000 грн, з ТОВ «Ол-Транс» - різницю між розміром матеріальної шкоди внаслідок ДТП та сумою страхового відшкодування в сумі 72472,28 грн та стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Ол-Транс» моральну шкоду в розмірі 50000 грн з кожного, а також витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 54754 гривні 50 копійок.
Стягнуто з ТОВ «Ол-Транс» на користь ОСОБА_2 різницю між розміром матеріальної шкоди внаслідок ДТП та сумою страхового відшкодування в розмірі 57891 гривня 83 копійки та 2000 гривень моральної шкоди.
Стягнуто з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Ол-Транс» на користь ОСОБА_2 витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 17038 гривень 80 копійок : по 8519 гривень 40 копійок з кожного та витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, в сумі 3151 гривня 84 копійки: по 1575 гривень 92 копійки з кожного.
Стягнуто з ТОВ «Ол-Транс» в дохід держави судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням цього ж суду від 10 червня 2025 року стягнуто з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та з ТОВ «Ол-Транс» на користь ОСОБА_2 витрати, понесені на правову допомогу в сумі по 10000 гривень з кожного відповідача.
Не погодившись із даними судовими рішеннями , ТОВ «Ол-Транс» подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що вони ухвалені без урахування дійсних обставин справи та наданих суду доказів і з порушенням норм процесуального законодавства, просить їх скасувати та відмовити у задоволенні вимог позову в повному обсязі в частині, що стосується стягнення з ТОВ «Ол-Транс».
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвалене судом рішення суперечить встановленим судом обставинам, оскільки при розмірі збитків 166 111,85 грн і ліміту відповідальності страховика у розмірі 130 000 грн з ТОВ «ОЛ-Транс» стягнуто 57891,83 грн збитків. 
При цьому, ТОВ «Ол-Транс» вважає, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , незважаючи на те, що ним не було доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог, а висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 2529-Е від 18.12.2024 не слід було брати до уваги, оскільки при визначенні розміру шкоди експертом враховано пошкодження, яких не було завдано у ДТП, а письмові докази свідчать про те, що автомобіль протягом тривалого часу використовувався його власником, висновок експерта №2529-Е містить інформацію про пошкодження автомобіля з урахуванням його стану на дату огляду, тобто станом на 04.12.2024, а не станом на дату ДТП.
Вважає, що даний висновок покладено судом в основу свого рішення без належної його оцінки у зв`язку з усіма іншими доказами по справі. Судом не дано жодної оцінки цим доводам відповідача в судовому рішенні.
За таких обставин вважає рішення суду про часткове задоволення позову в частині стягнення майнових збитків незаконним, у задоволенні позову в цій частині належало відмовити за безпідставністю, оскільки позивачу були відшкодовані заподіяні збитки страховиком. Судові витрати у справі безпідставно покладено на ТОВ «ОЛ-ТРАНС». 
У відзиві на апеляційну скаргу МТСБУ вказувало, що заявлені вимоги до страховика не породжують для МТСБУ будь-яких зобов`язань перед кредиторами останнього відповідно до Закону № 1961-IV. Таким чином, жодних правових підстав як для звернення з позовом до МТСБУ в майбутньому, так і відповідно, задоволення таких позовних вимог немає. 
У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що доводи апеляційної скарги грунтуються на припущеннях, що можливо частина пошкоджень могла відбутись після страхового випадку, в іншому місці чи за інших обставин. Проте, жодних доказів даних припущень суду не надано. Доводи апеляційної скарги нічим не підтверджені, а відтак, апеляційну скаргу ТОВ «ОЛ-ТРАНС» просить залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення - без змін.
Представник позивача Пащук В. С. в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні.
Представник відповідача Кітовський В. Л., який брав участь через систему відеоконференцзв`язку, підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Інші учасники справи були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, однак не з`явилися в судове засідання, представник МТСБУ просила провести розгляд справи за її відсутності. Суд ухвалив, відповідно до норм ч.2 ст.372 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги і відзивів, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено обставини щодо заподіяння йому майнової та моральної шкоди внаслідок ДТП, яка відбулася 22 лютого 2022 року з вини водія, котрий перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Ол-Транс», автомобіль якого застрахований у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Судом стягнуто зі страхової компанії страхове відшкодування та суму майнової шкоди та частково моральну шкоду із власника транспортного засобу, винного у ДТП, розмір яких визначено на підставі проведеної судової експертизи, а також стягнуто судові витрати, понесені за розгляд справи в суді, пов`язані із сплатою судового збору, та частково - на правничу допомогу.
Рішення суду та додаткове рішення зазначеним вимогам закону відповідають, а тому колегія суддів погоджується з ними.
Як установлено судом, 22.02.2022 близько 16 год. 10 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп на АЗС «WOG» по вул. Київське Шосе, 31 об`їзна дорога в м. Новоград-Волинський, Житомирська область на належний ОСОБА_2 транспортний засіб марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено наїзд транспортним засобом марки «Renault Magnum», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок цього ДТП транспортний засіб ОСОБА_2 отримав значні пошкодження.
Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що автомобіль марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 (а.с. 25 Т.І).
23.02.2022 позивач повідомив ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», де застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Magnum», д.н.з. НОМЕР_4 , ТОВ «Ол-Транс» , згідно з полісом цивільно-правової відповідальності ЕР-206706753. Ліміт відповідальності страховика згідно з умовами Полісу становить 130000,00 грн, франшиза становить 0 грн.
Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2022 у справі № 161/285/1056/22 ОСОБА_3 визнано винним у даній ДТП , в тому, що він , керуючи транспортним засобом марки «Renault Magnum», д.н.з. НОМЕР_2 , під час об`їзду автомобіля марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постанова Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2022 набрала законної сили 19.04.2022.        
       Водій автомобіля марки «Renault Magnum», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Ол-Транс», що підтверджується копіє наказу № 63-к від 25.11.2020 «Про прийом на роботу» та наказу № 2-в від 31.01.2023 «Про припинення трудового договору». (а.с. 107, Т.ІІ).
Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Ол-Транс» застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
Із умов полісу ЕР-206706753 від 08.11.2021 вбачається, що страхова сума по предмету страхування за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260 000 грн, за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн.
14.02.2023 ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомила ОСОБА_2 про те, що до виплати йому буде нараховано страхове відшкодування в сумі 75245,50 грн. (а.с. 16).
14.02.2023 вказану суму було перераховано на рахунок позивача відповідно до платіжної інструкції № ЗР012361 (а.с. 76 Т.ІІ).
Не погоджуючись з таким нарахуванням, позивач звернувся до експерта для проведення експертизи та встановлення заподіяного матеріального збитку. Крім цього, під час розгляду справи в суді позивачем було заявлено клопотання про призначення судової атотоварознавчої експертизи за ухвалою суду.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 2529-Е від 18.12.2024 ринкова вартість транспортного засобу марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 22.02.2022 могла становити 1144993,00 грн. Розмір матеріального збитку (шкоди) транспортного засобу марки «Audi R8», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , з рекомендованою вартістю нормо-годин ремонтно-відновлювальних робіт по Волинській області (згідно з позовною заявою - регіон фактичного проживання власника транспортного засобу ОСОБА_2 ), при наявних на ньому на момент дослідження пошкодженнях, станом на 22.02.2022 становить 166111,85 грн.
Оскільки ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, згідно з договором страхування становить 130000 грн, то розмір заподіяної шкоди власнику майна перевищує ліміт відповідальності страховика, тому суд дійшов правильного висновку про стягнення з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в користь позивача різниці між лімітом відповідальності та виплаченою страховиком сумою відшкодування в розмірі 54754,50 грн (130000,00 грн – 75245,50 грн ).
В цій частині страхова компанія з таким рішенням суду погодилась, в апеляційному порядку його не оскаржувала і, як ствердив представник позивача в суді апеляційної інстанції, фактично не заперечує щодо здійснення вказаної виплати. 
Також правильним вважає суд апеляційної інстанції висновок суду в частині стягнення з ТОВ «Ол-Транс» різниці між розміром матеріальної шкоди внаслідок ДТП та сумою страхового відшкодування, що становить 57891,83 грн.
Відповідно до положень ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, що узгоджується з положеннями ч.1 ст.1172 ЦК України.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ДТП, яка мала місце 22.02.2022 о 16 год. 10 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп вул. Київське Шосе, 31, відбулася з вини водія транспортного засобу марки «Renault Magnum», д.н.з. НОМЕР_2 , який на час цієї ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Ол-Транс».
Колегія суддів погоджується з тим, що оскільки матеріальна шкода в розмірі 57891,83 грн, завдана позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія-працівника ТОВ «Ол-Транс», то така шкода підлягає стягненню на користь позивача з товариства, що узгоджується з положеннями ч.1 ст.1172 ЦК України.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд експертним висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № 2529-Е від 18.12.2024 р. розмір збитку встановлено станом на дату дослідження, в той час як шкода майну була завдана внаслідок ДТП, яка сталася 22 лютого 2022 року, оскільки попри наявність у справі висновків судового експерта ОСОБА_4 на суму понад 202 тис. грн, та висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №2529-Е від 18.12.2024 р. з двома розрахунками вартості матеріального збитку (Волинська та Київська обл.), судом взято за основу найменший з трьох за сумою розрахунок. Одночасно судом визначено розмір страхового відшкодування в розмірі ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, згідно з договором страхування, а саме - 130 000 гривень. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що автомобіль позивача на час проведення експертизи за висновком №2529-Е від 18.12.2024 р. мав додаткові пошкодження, в тому числі, такі, що виникли не внаслідок ДТП 22.02.2022, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки це є припущенням скаржника і нічим не підтверджено.
Зокрема, апеляційний суд звертає увагу, що заперечуючи розмір матеріальної шкоди, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування вказаної суми. При цьому, в разі незгоди із висновком експертного дослідження, відповідач не був позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про призначення експертизи для спростування розміру матеріальної шкоди.
Разом з тим, як у самому змісті висновку, так і при допиті в суді експерта, встановлено, що експертом у грудня 2024 року було взято до уваги всі матеріали справи, всі наявні по даній ДТП висновки і фото таблиці щодо пошкоджень автомобіля позивача і визначено суму збитку за пошкодженнями, які завдано станом на 22.02.2022 року.
Щодо доводів відповідача з приводу показників пробігу пошкодженого автомобіля, які нібито значно відрізняються, що могло би свідчити про тривале використання позивачем транспортного засобу після ДТП, то суд бере до уваги, що початковий показник, на який покликається апелянт, - 75911 км, не зафіксований на жодних знімках, а позивач заперечує, що саме такий показник був на момент ДТП. Отже, не доведено належними доказами відповідачем такі доводи.
Згідно із частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо оскарження додаткового рішення колегія суддів зазначає таке.
Стягуючи судові витрати, зокрема витрати на правничу допомогу, суд першої інстанції вірно виходив з норм ст.133, 137, 141 ЦПК України, та з того, що позовні вимоги були задоволені частково. Судом було враховано загальні засади законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності, ціни позову, розумності судових витрат та пропорційності розміру задоволених позовних вимог, і тому суд правильно стягнув зазначений розмір судових витрат, а отже, доводи апеляційної скарги в цій частині також є необґрунтованими та підлягають відхиленню.
Виходячи з установлених конкретних обставин справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону. За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення суду першої інстанції – без змін.
Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Транс»  залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2025 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 червня 2025 року в даній справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий
Судді