ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/9527/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Малиш Н.І., Баранник Н.П.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 р. (суддя Конишева О.В) в адміністративній справі №280/9527/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                          В С Т А Н О В И В:

           ОСОБА_1 14 жовтня 2024 р. звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не збільшення показника середньої зарплати, який застосовано для обчислення пенсії на коефіцієнти збільшення 1,197 з 01 березня 2023 р. та 1,0796 з 01 березня 2024 р. та зобов`язати відповідача провести перерахунок її пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати по Україні, який враховується при обчисленні її пенсії (за 2019-2021 р.) на коефіцієнти збільшення 1,197 з 01 березня 2023 р. та 1,0796 з 01 березня 2024 р. 
          Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 р.  позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду, зокрема, заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин пропуску строку за період з 01 березня 2023 р. по 14 квітня 2024 р. 
          На виконання вимог цієї ухвали ОСОБА_1 через представника подано заяву про поновлення строку звернення до суду в якій вказано, що із позовом вона звернулася  у тримісячний строк з дня отримання рішення відповідача за результатами досудового врегулювання нею спору, що виник в частині нарахування та виплати їй пенсії в не повному розмірі. 
          Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 р. визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 в частині позовних вимог за період з 01 березня 2023 р. по 14 квітня 2024 р. та в цій частині позовну заяву повернуто на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
          У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану ухвалу із посиланням на порушення судом норм процесуального права.  
          В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що частина 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України імперативно визначає початок перебігу тримісячного строку звернення до суду з моментом вручення особі рішення за результатами розгляду її скарги. До письмового оскарження бездіяльності відповідача, яке розпочалось після отримання юридичної консультації, позивачка неодноразово зверталася до відповідача за роз`ясненнями правильності обчислення її пенсії, однак в силу відсутності спеціальних знань не могла надати належної оцінки отриманої від відповідача інформації.                                         Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив. 
          Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
          За приписами частини 1,4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.  Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
           ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги за період 01 березня 2023 р. та з 01 березня 2024 р., звернувшись до суду 14 жовтня 2024 р. Нею повідомлено, що про порушення своїх прав вона дізналася з рішення відповідача №41382-48347/К-03/8-2800/24 від 02 жовтня 2024 р. 
          Колегія суддів  зазначає наступне. 
          Судова палата із розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31 березня 2021 р. у справі № 240/12017/19 вказала, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Отримання пенсіонером листа (рішення) від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
          Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в рішенні від 21 лютого 2024 р. у справі 240/27663/23. 
          Отже, про факт не нарахування та не виплати індексації пенсії, позивачка мала можливість дізнатися  після отримання пенсійної виплати.
          Звернення до суду після отримання листа відповідача №41382-48347/К-03/8-2800/24 від 02 жовтня 2024 р. не змінює момент, з якого позивачка повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.
          Обставина відсутності у позивачки знань у галузі права також не є поважною підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки в даному випадку особа може звернутися за допомогою до фахівця у галузі права, що позивачкою і було зроблено, однак вже через значний проміжок часу після отримання пенсії у меншому розмірі.
          Постановляючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції обґрунтовано визнав неповажними неведенні ОСОБА_1  підстави для поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 01 березня 2023 р. по 14 квітня 2024 р.   
          Водночас, повертаючи позовну заяву в частині позовних вимог за період з 01 березня 2023 р. по 14 квітня 2024 р., суд першої інстанції  застосував пункт 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, який передбачає повернення позовної  заяви у випадку не усунення позивачем недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.
          Натомість, пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. Цією процесуальною нормою визначено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
          Позивачкою були виконані вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом подачі заяви про поновлення строку звернення до суду із наведенням причин, які визнані судом неповажними, тому позовна заява підлягала поверненню у відповідності до частини 2 статті 123 та пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Зазначене порушення не визнано законодавцем таким, що має наслідком скасування судового рішення, як це передбачено частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України та частиною 1 статті 320 цього ж Кодексу, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржену ухвалу, застосувавши процесуальний закон, який підлягав застосуванню.
          Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

                                               П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
          Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 р. в адміністративній справі №280/9527/24 - змінити, зазначивши в її мотивувальній частині процесуальну підставу - пункт 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
          В іншій частині ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 р. в адміністративній справі №280/9527/24 - залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 жовтня 2025 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.     

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник