Справа № 303/8221/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       26 серпня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді Джуги С.Д.,
суддів – Кожух О.А., Мацунича М.В.,
з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лозінська Оксана Олександрівна, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2025 року у складі судді Монич В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 22 червня 2024 року позивач припаркував транспортний засіб марки ВАЗ 2106, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , колір білий, який належить йому на підставі довіреності від 13.05.2009 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого 13.05.2009, орган, що видав: Мукачівське ВРЕР УДАІУМВС України, на території внутрішнього подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає та зареєстрований.
В подальшому, 23.06.2024 о 07.45 год. з даху будинку (витяжки) за адресою: АДРЕСА_1 , на його транспортний засіб впала цегла, що, як наслідок, зумовило значні пошкодження вказаного транспортного засобу.
23 червня 2024 року позивач звернувся до служби «102» із заявою, яка була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» з приводу пошкодження автомобіля внаслідок падіння цегли з будинку АДРЕСА_2 , яка була прийнята та зареєстрована за №7160.
Вказував, що у відповіді Мукачівське районне управління ГУНП в Закарпатській області від 22.07.2024 №7161/106/26/01/8-6-2024 на вказану заяву зазначили, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.194 КК України, так як пошкодження майна, не перевищує суму у 250 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до квитанцій та документів щодо обслуговування будинку АДРЕСА_2 вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд» надає послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .
Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд», код ЄДРПОУ: 44062506 здійснює різноманітні види діяльності, в тому числі комплексне обслуговування об`єктів (основний КВЕД).
Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд», є управителем будинку АДРЕСА_2 , то зобов`язане було вживати заходи щодо належного утримання майна, в тому числі і даху будинку, цеглової витяжки, яка розташована на даху.
Відповідно до квитанції №99 від 10.07.2024 та акту виконаних робіт №0367 від 10.07.2024 розмір матеріальної шкоди, який заподіяно позивачу, 23.06.2024 внаслідок падіння цегли на вказаний транспортний засіб з покрівлі будинку, який знаходиться за адресою: по АДРЕСА_2 , становить 3800 грн.
Вказував, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд» має забезпечувати вчасне та відповідної якості виконання робіт та надання послуг з утримання та обслуговування майна будинку, а тому саме останнє є відповідальне за вищезазначене пошкодження транспортного засобу позивача, відтак з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд» необхідно стягнути матеріальну шкоду, яка завдану позивачу.
Також позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 (сто тисяч) гривень з наступних підстав.
Позивач є інвалідом 2 групи, учасником бойових дій, знаходиться на «Д» обліку у невролога, травматолога, що підтверджується посвідченням від 24.03.2022 серія НОМЕР_3 та медичними документами. Дізнавшись про пошкодження автомобіля, яке сталось 23.06.2024, позивачу стало зле, оскільки він пережив стрес так, як на господарстві він один та вказана подія викликала в нього особливо сильні душевні страждання та порушення сну, постійну тривогу, шум в голові, підвищення тиску, часті головні болі. 27.08.2024 позивач звернувся до лікаря, так як стан позивача погіршився, що підтверджується консультацією у лікаря. Позивачу призначено ліки, рекомендовано консультація психолога та призначено лікування. Погіршення стану почалось після психоемоційного перенапруження 23.06.2024. Цей факт викликає у нього вже тривалий час депресію та негативно впливає на стан здоров`я враховуючи хронічні захворювання.
Внаслідок протиправних дій відповідача понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які позивач міг б реалізувати на реабілітацію свого здоров`я та не витрачаючи часу відновлення автомобіля, на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту його порушених прав.
Враховуючи вищенаведене, позивач просив суд стягнути на свою користь з відповідача заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 3800 грн. та моральну шкоду в сумі 100 000 грн.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лозінська Оксана Олександрівна, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні позову, не надав належної їм правової оцінки та безпідставно відмовив у позові. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних мотивів.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Судом встановлено, що 22 червня 2024 року позивач припаркував транспортний засіб марки ВАЗ 2106, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , колір білий, який належить йому на підставі довіреності від 13.05.2009 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого 13.05.2009, орган, що видав: Мукачівське ВРЕР УДАІУМВС України, на території внутрішнього подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає та зареєстрований.
У позовній заяві позивач стверджує, що 23 червня 2025 року о 07 год. 45 хв. з даху будинку (витяжки) за адресою: АДРЕСА_1 , на його транспортний засіб впала цегла, що зумовило значні пошкодження вказаного автомобіля.
Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку №7160 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27 червня 2024 року слідує, що 23 червня 2024 року о 07:45 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.06.2024 о 07:45 за адресою: район АДРЕСА_1 , ймовірно через погодні умови із будинку (витяжки) на автомобіль заявника марки ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_1 впала цегла. Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тел..: НОМЕР_4 (а.с. 22).
У відповіді на вказану заяву від 22.07.2024 №7161/106/26/01/8-6-2024 Мукачівське районне управління ГУНП в Закарпатській області зазначило, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.194 КК України, так як пошкодження майна, не перевищує суму у 250 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та складу адміністративного правопорушення (а.с.26).
Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач зазначає, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд» є відповідальним за заподіяну його транспортному засобу шкоду у розмірі 3800 грн., яка виникла внаслідок падіння цегли на нього з покрівлі будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки останнє має забезпечувати вчасне та відповідної якості виконання робіт та надання послуг з утримання та обслуговування майна будинку.
Окрім того, позивач стверджує, що внаслідок протиправних дій відповідача ним понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які позивач міг б реалізувати на реабілітацію свого здоров`я та не витрачаючи часу на відновлення автомобіля, на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту його порушених прав, у зв`язку з чим оцінює розмір заподіяної йому моральної шкоди у сумі 100 000 грн.
Відповідно до ч. 1 та п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Крім цього, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вина заподіювача шкоди.
При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі – Закону) управителем багатоквартирного будинку визнається фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону, управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.
Згідно з абзацом другим частини першої статті 1043 Цивільного Кодексу України, управитель відповідає за завдані збитки, якщо не доведе, що вони виникли внаслідок непереборної сили, винних дій установника управління або вигодонабувача.
З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд» є управителем будинку:  АДРЕСА_2 .
Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Так, на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав суду талон-повідомлення єдиного обліку №7160 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27 червня 2024 року, відповідь Мукачівського районного управління ГУНП в Закарпатській області №7161/106/26/01/8-6-2024 від 22.07.2024, акт здачі-приймання робіт №0367 від 10.07.2024, квитанцію на розрахунок готівкою №99 від 10.07.2024, квитанції на оплату послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд», ряд фотографій, які на думку позивача, підтверджують заподіяння шкоди його транспортному засобу внаслідок падіння цегли на нього з покрівлі будинку.
Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд», зокрема, зазначає, що падіння цеглин з даху будинку відбулося внаслідок дії стихійного явища, - буревію. Причиною пошкодження димаря є падіння самовільно встановленої туди мешканцями будинку металевої витяжної труби, яка під дією стороннього фізичного впливу вітру спричинила часткову руйнацію цегляних стінок димовентиляційного каналу.
Відповідно до відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Навібуд» на запит №5236/106/26/-2023 від 01.07.2024 вбачається, що ремонтні роботи з приводу установлення витяжної труби у квартирі АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 не проводилися. Вказано, що регламентні роботи щодо обстеження димовентканалів проводиться один раз на рік (восени) до початку опалювального сезону (абз.3 пункту 3.9. Правил безпеки систем газопостачання).
Наведені відповідачем обставини щодо падіння цеглин з даху будинку внаслідок дій стихійного явища відповідають заявленому позивачем службі 102 повідомленню, в якому ним вказано, що ймовірно через погодні умови із будинку (витяжки) на автомобіль заявника марки ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_1 впала цегла.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не спростовано, що падіння цеглини будинку відбулось внаслідок буревію й не пов`язане з неналежним виконанням відповідачем заходів з благоустрою, а отже, останнім не доведено, що майнова шкода, якої він зазнав у зв`язку з падінням цеглини на автомобіль, завдана внаслідок протиправних дій або бездіяльності відповідача.
Суд з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив докази, яким дав правильну оцінку та обґрунтовано відмовив у заявленому позові. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 374,375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лозінська Оксана Олександрівна, залишити без задоволення.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 05 вересня 2025 року.
Головуючий:                                

Судді: