ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/628/25  Номер провадження 33/814/795/25	Головуючий у 1-й інстанції Река А. С.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника – адвоката Пшеничного О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2025 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.
За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 02 березня 2025 року о 00 годин 13 хвилин по вул. Дружби, 23 у с. Нова Знам`янка Кременчуцького р-ну керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю в порожнини рота, вираженого тремтіння пальців рук, та відмовився від проходження огляду в установленому законодавством порядку на стан алкогольного сп`ніння.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2025 року та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: йому не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме в передбачених законодавством порядку й спосіб, у тому числі на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, а поліцейський відразу неодноразово запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме в медичному закладі, що змусило би його повертатись додому під час комендантської години, тобто вчиняти правопорушення, в той же час, поліцейські не намагались провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд йому не пропонувався, при цьому, проходження огляду на місці за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» було запроповано вже під час друку протоколу, що не відповідає положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі – Інструкція); матеріали справи не містять доказів про те, що він керував транспортним засобом; поліцейські, стверджуючи про підставу зупинки, зазначили про порушення ним комендантської години, але відповідний протокол не складали, також не вказали, які саме ознаки алкогольного сп`ніння в нього вони вбачали та здійснювали на нього тиск.
У судовому засіданні апеляційної інстанції:
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, водночас підтвердив те, що є власником транспортного засобу «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , і 02 березня 2025 року вживав алкоголь, посилався на те, що не керував автомобілем 02 березня 2025 року, а після сварки з матір`ю вийшов і сидів на місці водія в припаркованому автомобілі, далі під`їхали поліцейські й зазначили, що він керував транспортним засобом, проходження огляду на місці з використанням спеціального технічного засобу запропонували лише, коли складався протокол;
адвокат Пшеничний О.Л. просив задовольнити апеляційну скаргу.
Суд апеляційної інстанції заслухав особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника - адвоката Пшеничного О.Л., вивчив матеріали справи, проаналізував доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – відмови ним як водієм, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №260023 02 березня 2025 року о 00 годин 13 хвилин ОСОБА_1 по вул. Дружби, 23 у с. Нова Знам`янка Кременчуцького р-ну керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю в порожнини рота, вираженого тремтіння пальців рук, та відмовився від проходження огляду в установленому законодавством порядку на стан алкогольного сп`ніння (а.с.4). 
Згідно з матеріалами провадження зазначений вище автомобіль належить ОСОБА_1 , що не оспорюється в апеляційній скарзі та підтверджено ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги й наведені ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду твердження про те, що він не керував автомобілем позбавлені підстав, оскільки спростовуються даними відеофіксації. 
Так, обставини, викладені в протоколі, підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 02 березня 2025 року приблизно о 00 годин 13 хвилин – 00 годин 15 хвилин по вул. Дружби, 23 у с. Нова Знам`янка Кременчуцького р-ну керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією з увімкненням проблискових маячків синього і червоного кольорів (зафіксовано як рух автомобіля «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , наявність на цьому транспортному засобі номерного знакв: н.з. НОМЕР_1 , так і керування ним ОСОБА_1 ). Затим поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 на неодноразові вимоги поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку: як на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу (алкотестера «Драгер 6810»), який здійснюється поліцейським, так і в медичному закладі. Також ОСОБА_1 підтвердив вживання ним алкоголю. Поліцейським було роз`яснено   ОСОБА_1 : що за вчинення вказаних вище дій (відмови водія від проходження огляду на стан названого сп`яніння в установленому законом порядку) щодо нього будуть складені відповідні матеріали провадження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП; права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.9).
При цьому, ОСОБА_1 , який згідно з даними довідки САП БПП Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області має посвідчення водія з 2014 року (а.с.8), безумовно розумів наявність у нього передбаченого законодавстом обов`язку пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння і наслідки відмови від проходження згаданого огляду, а саме те, що особи, які вчиняють вказане порушення, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Усупереч доводам апелянта, з безперервної відеофіксації вбачається, що відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння була здійснена з прямим умислом, усвідомленою, добровільною та сформована виключно внаслідок його волевиявлення. Так, перевіркою безперервної відеофіксації та інших письмових матеріалів справи не встановлено тих обставин, які би свідчили про саме формування цієї позиції ОСОБА_1 унаслідок впливу, зокрема, тиску на нього інших осіб, сторонніх факторів. Вимоги щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу (алкотестера «Драгер 6810»), який здійснюється поліцейським, так і в медичному закладі, поліцейським висувались до складання протоколу й фіксації в ньому цих протиправних дій ОСОБА_1 , до повідомлення про те, що щодо ОСОБА_1 будуть складені відповідні матеріали провадження за ч.1 ст.130 КУпАП.
Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.
Як убачається з матеріалів провадження, поліцією було встановлено наявність підстав уважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з ознаками такого стану. На місці події поліцейський повідомив про виявлення в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння в контексті наявності підстав для проведення його огляду на стан названого сп`яніння. Виявлені в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на медичний огляд та акті. При цьому, сам ОСОБА_1 підтвердив вживання ним алкоголю на місці зупинки та в судовому засіданні апеляційної інстанції (а.с.4-6, 9).
Отже, з урахуванням наведених вище обставин і вимог закону, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень у ході висування поліцією ОСОБА_1 вимог щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чи безпідставності таких вимог.
У силу приписів ч.1 ст.130, ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, який установив наявність підстав для висновку про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого законодавством порядку є безумовним обов`язком водія.
Як установлено з даних відеофіксації, ОСОБА_1 керував транспортним засобом після 00 годин 00 хвилин у період дії комендантської години. Після зупинки поліцією було встановлено наявність передбачених законодавством підстав для здійснення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, йому як водієві було висунуто законну вимогу щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, яку він як водій мав виконати, як це передбачено вимогами законодавства, зокрема, ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України. Окрім того, з висловлювань і поведінки ОСОБА_1 убачається, що підставою для його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було саме заперечення ним факту керування транспортним засобом. Натомість, доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не виконував функції водія повністю спростовується даними відеозаписів, які є засобами об`єктивного контролю.
Таким чином, доводи апелянта про те, що йому не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в передбачених законодавством порядку й спосіб, у тому числі на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, а поліцейський відразу неодноразово запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме в медичному закладі, що змусило би його повертатись додому під час комендантської години, тобто вчиняти правопорушення, проходження огляду на місці за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» було запроповано вже під час друку протоколу, що не відповідає положенням Інструкції, також позбавлені підстав.
Водночас аргументи апеляційної скарги щодо підстави та обставин зупинки автомобіля за своїм змістом не стосуюються конструктивних ознак диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, не утворюють достатню підставу для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження щодо  ОСОБА_1 , адже не спростовують факт керування ним транспортним засобом і його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто наявність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і, враховуючи викладене вище, також самі по собі не обумовлюють недопустимість чи неналежність доказів по справі з огляду на відсутність безпосереднього прямого зв`язку між цим питанням та обставинами, які мають місце в межах складу вказаного вище адміністративного правопорушення.
Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного й безперечно доводять винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Таким чином, доводи апелянта, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо  ОСОБА_1  на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.
Як видно з матеріалів справи,  ОСОБА_1 є водієм (водійське посвідчення серії НОМЕР_2 ), що не оспорюється в апеляційній скарзі та підтверджується даними довідки САП БПП Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області (а.с.8).
Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на  ОСОБА_1  стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2025 року щодо  ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                  О.М. Корсун