УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №288/389/25 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І. 
Номер провадження №33/4805/523/25
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – Степанюка Олександра Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Степанюка Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 березня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 04.03.2025 о 21.14 годині ОСОБА_1   повторно, протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, в селі Андрушки по вулиці Заводській, Житомирського району, Житомирської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen –Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився. Своїми діями порушив пункт 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Степанюк О.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, вказав на відсутність в матеріалах справи доказів законності зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 , у зв`язку з чим проведення огляду на стан сп`яніння є незаконним, а отримані докази є недопустимими відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева». Також, звернув увагу на відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 та нездійснення перевірки їх наявності, у зв`язку з чим вважає вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння необґрунтованою та безпідставною. Також послався на інші порушення, допущені працівниками поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 та оформлення адміністративних матеріалів. Звернув увагу, що висновки суду є непослідовними, суперечать власній усталеній практиці. Окрім того, наголосив, що відео не містить моменту з`ясування питання вживання алкоголю, хоча суд вказав про це у своєму рішенні, що суттєво впливає на аналіз доказів. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.2 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №262297 від 04.03.2025, вбачається, що ОСОБА_1 04.03.2025 о 21.14 годині в селі Андрушки по вулиці Заводській, Житомирського району, Житомирської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen –Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №262297 від 04.03.2025 (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04.03.2025 (а.с.6); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу від (а.с.3,5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.03.2025 (а.с.7); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.8); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4197767 від 04.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.2);; відеозаписом фіксації обставин події (а.с.11). 
Копія постанови судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06.01.2025 у справі №646/13916/24, відповідно до якої  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, підтверджує повторність вчинення правопорушення протягом року (а.с.12-14).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно відмовився від законної вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, не зважаючи на роз`яснення йому наслідків такої відмови, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. 
Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, вказаних у п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. У працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Як свідчить наявний у матеріалах справи відеозапис, на запитання працівника поліції, чи вживав ОСОБА_1 сьогодні алкогольні напої, останній відповів «так, трохи, чесно скажу» (21:22:51 на відео), а тому вимоги поліцейського про проходження ОСОБА_1 відповідного огляду були законними.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було поінформовано про причину зупинки — неналежне освітлення заднього номерного знака. Водночас, з огляду на обґрунтовану підозру щодо перебування його у стані сп`яніння, він був зобов`язаний виконати вимоги п.2.5 ПДР. Незгода з діями поліцейських щодо зупинки не звільняла ОСОБА_1 від такого обов`язку. При цьому відсутність постанови за фактом порушення ПДР не виключає його відповідальності за відмову від огляду, оскільки не за кожним фактом порушення ПДР поліцейський зобов`язаний виносити постанову. У такій ситуації відсутні підстави для застосування доктрини «плодів отруйного дерева».
Відеозаписом підтверджено, що дії працівників поліції відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Доводи апеляційної скарги про відсутність в акті огляду на стан сп`яніння дати його складення і підпису ОСОБА_1 не є такими, що виключають склад адміністративного правопорушення.
Судові рішення, долучені до апеляційної скарги, преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не мають. 
Твердження захисника про невідповідність фабули протоколу диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП не впливають на правильність кваліфікації діяння. Факт повторності підтверджується матеріалами справи, а відсутність у фабулі окремої вказівки на повторність не порушує законності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги, пояснення захисника в судовому засіданні та письмові додаткові пояснення від 09.09.2025 не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280,283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Степанюка Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 березня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич