ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року	Львів	Справа № 380/17526/24 пров. № А/857/32015/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді                                        Матковської З.М.
суддів-                                                            Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Західного апеляційного господарського суду та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі №380/17526/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного апеляційного господарського суду, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції Братичак У.М., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту рішення 30 жовтня 2024 року),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач), в якому просить суд:
визнати протиправною відмову Західного апеляційного господарського суду видати позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме починаючи з 27 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року (нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривні 00 копійок) та відповідно з 01 січня 2024 року (нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень 00 копійок) та виходячи з базового посадового окладу судді Західного апеляційного господарського суду;
зобов`язати Західний апеляційний господарський суд видати позивачу установленої законодавством форми довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 27 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року (нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривні 00 копійок) та відповідно з 01 січня 2024 року (нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень 00 копійок) та виходячи з базового посадового окладу судді Західного апеляційного господарського суду.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням іншої величини; зміна Законами України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складової для визначення базового розміру посадового окладу судді є порушенням гарантій незалежності суддів. Конституційні гарантії незалежності суддів можуть змінюватися лише шляхом внесення змін до закону про судоустрій, а не шляхом запровадження тимчасових правил в законі про бюджет на певний рік. Висновки Верховного Суду щодо застосування положень статті 135 Закону «Про судоустрій і статус суддів» та відповідних положень Закону про державний бюджет на відповідний рік при обчисленні розміру суддівської винагороди є усталеними та релевантними до обставин цієї справи. Відтак, відповідач протиправно відмовив позивачу у видачі довідок про розмір суддівської винагороди станом на січень 2023 року та січень 2024 року для перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання, оскільки неправильно визначив розрахункову величину для обчислення посадового окладу судді. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити в повному обсязі.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі №380/17526/24 позов задоволено.
Визнано протиправними дії Західного апеляційного господарського суду щодо відмови у видачі позивачу довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 27 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року, нараховану виходячи із встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривні 00 копійок та відповідно з 01 січня 2024 року, нараховану виходячи із встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень 00 копійок та виходячи з базового посадового окладу судді Західного апеляційного господарського суду.
Зобов`язано Західний апеляційний господарський суд видати позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 27 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року, нараховану виходячи із встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривні 00 копійок та відповідно з 01 січня 2024 року, нараховану виходячи із встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень 00 копійок та виходячи з базового посадового окладу судді Західного апеляційного господарського суду.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачами подано апеляційні скарги, в яких зазначено, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.
В апеляційній скарзі Західний апеляційний господарський суд зазначає, що частина третя статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює лише кількість прожиткових мінімумів для обчислення базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду (50), але не встановлює розміру прожиткового мінімуму, який необхідний для цього.
Західним апеляційним господарським судом при обрахунку розміру суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання було взято за основу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2023 та 2024 років року, визначених статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» та статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік». Тобто, Західний апеляційний господарський суд, видаючи ОСОБА_1 довідку № 07/11/42/24 від 08 липня 2024 року діяв в межах та у відповідності до вимог закону. Відтак будь-яких порушень з боку відповідача не було.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зазначає, що підстав для видачі ОСОБА_1 установленої законодавством форми довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 27 липня 2023 року по 31 грудня 2023          року (нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривні 00 копійок) та відповідно з 01 січня 2024 року (нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2024          року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень 00 копійок) та виходячи з базового посадового окладу судді Західного апеляційного господарського суду - немає.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Вища рада правосуддя 25.07.2023 прийняла рішення № 746/0/15-23 «Про звільнення позивача з посади судді Львівського апеляційного господарського суду (відряджений до Західного апеляційного господарського суду) у зв`язку з поданням заяви про відставку», яким звільнила позивача з посади судді Львівського апеляційного господарського суду (відряджений до Західного апеляційного господарського суду), у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Наказом голови Західного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 №06-03/88 позивача відраховано зі штату суду.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці з 29.08.2023 відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII зі змінами (далі - Закон № 1402), що підтвердив представник третьої особи у своїх письмових поясненнях.
Позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі заявою, в якій просив видати йому довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 27 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року (нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривні 00 копійок) та відповідно з 01 січня 2024 року (нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень 00 копійок) та виходячи з базового посадового окладу судді Західного апеляційного господарського суду.
У відповідь на вищевказану заяву, листом від 08.07.2024 №07-11/42/24 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102 гривні, враховуючи наведене, підстав для видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, застосовуючи установлений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 2684,00 грн та на 01.01.2024 3028,00 грн, немає.
Окрім вищенаведеного, Західний апеляційний господарський суд видав позивачу нову довідку від 08.07.2024 вих.№07-11/42/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, де застосовується установлений з 01.01.2024 прожитковий мінімум для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102,00 грн.
Згідно з відомостями довідки від 08.07.2024 вих.№07-11/42/24 посадовий оклад судді апеляційного суду обчислено в розмірі 126120,00 грн. (2102*50*1,2, де 1,2 регіональний коефіцієнт).
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Апеляційний суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон № 1402-VIII.
Відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Згідно частин четвертої, п`ятої статті 142 Закону № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Статтею 130 Конституції України передбачено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.
Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Аналогічні положення закріплені частиною першою статті 135 Закону № 1402-VIII, згідно якої суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
У частинах другій, третій статті 135 Закону №1402-VIII передбачається, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці
За нормами пункту 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Таким чином, Конституцією України та Законом № 1402-VIII закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.
Разом із цим розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 1 Закону України від 15.07.1999 № 966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі - Закон № 966-XIV), прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.
У змісті наведеної норми Закону № 966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, відносно яких визначається прожитковий мінімум.
Статтею 4 Закону № 966-XIV встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Відповідно, Законом № 966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». При цьому, судді Законом № 966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Так, за змістом абзацу четвертого статті 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (далі Закон № 3460-IX) прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено у розмірі 3028 гривень, а згідно з абзацом п`ятим цієї статті прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - у розмірі 2102 гривні.
Отже, окремими приписами Закону № 3460-IX з 1 січня 2024 року відповідно встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.
З приводу цього Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2025 у справі № 240/9028/24 зазначила, що приписи абзацу п`ятого статті 7 Закону № 3460-IX є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивача, відповідач діяв на законних підставах.
У вказаній постанові, з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі № 620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Також відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 24.04.2025 у справі № 240/9028/24, з 01.01.2023 та 01.01.2024 для визначення базового розміру посадового окладу судді повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до приписів Закону № 3460-IX, а саме: 2102,00 гривні.
Відтак, враховуючи зміну правової позиції Великою Палатою Верховного Суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави вважати дії та рішення органу пенсійного фонду протиправними, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
У розрізі викладеного, оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд приходить до переконання, що такі є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до задоволення позовних вимог у спосіб, що заявлений позивачем, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Західного апеляційного господарського суду та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі №380/17526/24 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Західного апеляційного господарського суду, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області - відмовити повністю. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін