ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/4187/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Щербака А.А.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та    ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року (суддя суду першої інстанції Калугіна Н.Є.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/4187/25 за позовом   ОСОБА_1   до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" викладеному у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 23.01.2025 року № 046350018422 протиправними та скасувати рішенні про відмову у призначенні пенсії від 23.01.2025 року № 046350018422.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи з 27.12.1999 року по 29.06.2000 року, з 01.07.2005 року по 18.12.2005 року та періоди навчання в Державній гірничій академії України з 01.09.1992 року по 02.07.1995 року та з 01.09.1995 року по 13.06.1997 року, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 15.01.2025 року з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що останній наділений правом на зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 27.12.1999 року по 29.06.2000 року, з 01.07.2005 року по 18.12.2005 року та періоди навчання в Державній гірничій академії України з 01.09.1992 року по 02.07.1995 року та з 01.09.1995 року по 13.06.1997 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1   було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 046350018422 від 23.01.2025 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області   зарахувати ОСОБА_1  до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 27.12.1999 року по 29.06.2000 року, з 01.07.2005 року по 18.12.2005 року, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 08.11.2024.
У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відсутні правові підстави для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 27.12.1999 року по 29.06.2000 року, з 01.07.2005 року по 18.12.2005 року за Списком № 1, оскільки в наведені періоди атестація робочих місць не проводилась.
ОСОБА_1 також не погодившись з рішенням суду першої інстанції,   звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено та в цій частині прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обгрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що під час періоду навчання останній проходив виробничу практику за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується записами у трудовій книжці Позивача та поданою довідкою, та після завершення навчання в Державній гірничій академії України 13.06.1997 року позивач працевлаштувався за професією, яка дає право на призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме з 24.07.1997 року «прохідник підземний» з повним робочим днем в шахті.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач 15.01.2025 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та рішенням № 046350018422 від 23.01.2025 у призначенні пенсії на пільгових умовах відмовлено.
Зокрема, в рішенні зазначено:
Вік заявника 50 років 02 місяців 08 днів.
Страховий стаж особи становить -31 роки 11 місяців 03 днів.
Пільговий стаж по Списку №1 - 09 років 08 місяців 28 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
- до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно із наданими документами відповідно до норм чинного законодавства.
Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відсутній пільговий стаж роботи.
Не погодившись з вказаними висновками суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи з 27.12.1999 року по 29.06.2000 року, з 01.07.2005 року по 18.12.2005 року протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача. Вказано, що оскільки позивач у спірний період часу навчався у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (стаття 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 року № 103/98-ВР), то відповідач правомірно не зарахував до пільгового стажу позивача час його навчання.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних  послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до п. 3 «Порядку застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціального політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовується списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992
Чинні Списки №1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, які передбачають пільгове пенсійне забезпечення.
Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).
Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).
Так, відповідно до п. 1 Порядку № 637,  основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є однією з обов`язкових умов при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому, таке підтвердження може містити безпосередньо трудова книжка, проте, у разі відсутності в ній таких записів, подання уточнюючої довідки є обов`язковим.
Як видно з матеріалів справи, періоди роботи позивача з 27.12.1999 по 29.06.2000 та з 01.07.2005 по 18.12.2005 зараховано до страхового стажу, однак не зараховані до пільгового.
Відповідно до пояснень відповідача, відображених у відзиві на адміністративний позов, підставою для незарахування вказаних періодів до пільгового стажу за Списком № 1 були висновки відповідача про   наявність перерви в проведені атестації робочих місць.
При цьому, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові та безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Крім того, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не перерви між первинною атестацією робочого місця та повторним проведенням атестації робочого місця, оскільки визначальним є те, що у випадку, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених Порядком проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Таким чином, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, вказаній в постанові від  26.06.2018 року по  справі №227/1518/17, що враховується судо м апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Щодо правомірності незарахування до пільгового стажу періодів навчання в Державній гірничій академії України з 01.09.1992 року по 02.07.1995 року та з 01.09.1995 року по 13.06.1997 року, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Отже, час навчання саме  у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивач у період з 01.09.1992 року по 13.06.1997 року навчався в Державній гірничій академії України за спеціальністю «підземна розробка родовищ корисних копалин» та отримав кваліфікацію спеціаліста гірничого інженера, що підтверджено дипломом серії НОМЕР_1 від 20.06.1997 року.
Так, протягом періоду навчання позивача в Державній гірничій академії України правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII (далі - Закон № 1060-XII).
Відповідно до ст. 40 Закону № 1060-XII, в редакції чинній на час навчання, професійно-технічна освіта забезпечує здобуття громадянами професії відповідно до їх покликань, інтересів, здібностей, перепідготовку, підвищення їх професійної кваліфікації.
Згідно із ст. 41 Закону № 1060-XII професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище, навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію.
Випускникам професійно-технічних закладів освіти відповідно до їх освітньо-кваліфікаційного рівня присвоюється кваліфікація «кваліфікований робітник» з набутої професії відповідного розряду (категорії). Випускникам вищих професійних училищ може присвоюватися кваліфікація «молодший спеціаліст».
Натомість, згідно ст. 43 Закону № 1060-XII вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.
Вищі заклади освіти здійснюють підготовку фахівців за такими освітньо-кваліфікаційними рівнями: молодший спеціаліст - забезпечують технікуми, училища, інші вищі заклади освіти першого рівня акредитації; бакалавр - забезпечують коледжі, інші вищі заклади освіти другого рівня акредитації; спеціаліст, магістр - забезпечують вищі заклади освіти третього і четвертого рівнів акредитації.
Відповідно до копії диплома спеціаліста серії НОМЕР_1 від 20.06.1997 року позивач закінчив Державну гірничу академію України та здобув кваліфікацію спеціаліста гірничого інженера.
Отже, з огляду на викладені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що Державна гірнича академія України, на момент навчання позивача, не відносилася до закладів професійної (професійно-технічної) освіти, а належала до вищих навчальних закладів. Після закінчення Державної гірничої академії України позивач здобув не робітничу професію, а отримав підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста. Оскільки позивач навчався у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до пільгового стажу передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів, відсутні законні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання в Державній гірничій академії України.
Оскільки позивач у спірний період часу навчався у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (стаття 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 року № 103/98-ВР), то відповідач правомірно не зарахував до пільгового стажу позивача час його навчання.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 676/5212/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та    ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року в адміністративній справі №160/4187/25  – залишити без змін.
                    Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак