ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1567/23                                                     Головуючий у І інстанції - Паламар П.Г.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 листопада 2025 року                                                                                       м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                  Головуючого-судді:                Мельничука В.П.        
                                                   суддів:               Василенка Я.М., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року про розгляд Звіту про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, Державної судової адміністрації України, третя особа: Рада суддів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, Державної судової адміністрації України, третя особа: Рада суддів України, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Відповідачів - Територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області, Державної судової адміністрації України щодо невиплати належної належного розміру суддівської винагороди за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно;
- стягнути з Відповідачів - Територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області, Державної судової адміністрації України, недоплачену суддівську винагороду за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно в сумі 89 316,00 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо невиплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.12.2022 по 31.12.2022.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівську винагороду з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.
У задоволенні інших вимог відмовлено.
ОСОБА_1 чотири рази було подано до суду першої інстанції Заяви в порядку статті 382 КАС України, в яких він просив: встановити судовий контроль за виконанням рішення суду по справі № 580/1567/23; зобов`язати Відповідача - Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області подати у                     15-денний строк звіт про виконання судового рішення.
За результатами розгляду вказаних Заяв, їх було залишено без задоволення/повернуто Заявнику.
01 листопада 2024 року ОСОБА_1 вп`яте звернувся до суду першої інстанції із Заявою в порядку статті 382 КАС України (т. 2, а.с. 105-107), в якій він, з урахуванням описки, просив:
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду по справі № 580/3001/23 (проте дана адміністративна справа має № 580/1567/23);
- зобов`язати Відповідача - Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області подати у 15-денний строк звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі № 580/1567/23 - залишено без задоволення.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції (від 06 листопада 2024 року) та ухвалити нове судове рішення, яким його вимоги задовольнити повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - задоволено.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, Державну судову адміністрацію України подати звіти про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі            № 580/1567/23 до суду, який ухвалив таке рішення.
Встановлено Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Черкаській області, Державній судовій адміністрації України строк для подачі звіту про виконання судового рішення в цій справі один місяць з дня отримання копії цієї постанови.
На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня  2025 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов Звіт Державної судової адміністрації України, згідно якого вказано про можливість виконання рішення суду лише за умови виділення додаткових асигнувань за бюджетною програмою 0501150. Державна судова адміністрація України неодноразово зверталась до Міністерства фінансів України для виділення додаткових коштів, однак останні не були задоволенні. Також Державною судовою адміністрацією України наголошено, що остання не є Боржником у даній адміністративній справі.
Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області також подано Звіт, в якому вказано про відсутність відповідних фінансових ресурсів.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року прийнято Звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі № 580/1567/23.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції (від 30 липня      2025 року) та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити Відповідачам у прийнятті звіту.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. 
Зазначено, що Відповідачами добровільно не виконано вищезазначене рішення в межах наданих законодавством повноважень.
Відповідачами подано відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в яких вони просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції (від 30 липня 2025 року) залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
ОСОБА_1 подано відповідь на відзиви, в якій він просить відхилити вимоги, викладені у відзивах та задовольнити його апеляційну скаргу.
Відзиву Третьої особи на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглядаючи Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення, який було подано на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2025 року, ознайомившись з поданими на виконання вказаної постанови від 26.06.2025 Звітами, суд першої інстанції врахував, що Відповідачем вживаються заходи для подальшої виплати заборгованості, виходячи з меж рішення суду, прийняв Звіт у даній адміністративній справі.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини 2 та 3статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. 
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням.
Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.
Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine),               № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk                    v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.
Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.
У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.
Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року в адміністративній справі № 580/1567/23, яке набрало законної сили, зокрема зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівську винагороду з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.
Відтак, з часу ухвалення рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року в адміністративній справі № 580/1567/23 Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області мало вчинити дії, спрямовані на реальне виконання вказаного судового рішення.
Листом від 07 березня 2025 року № 04-659/25 ТУ ДСА України у Черкаській області звернулося до ДСА України про розгляд питання щодо виділення додаткових коштів на програму 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників органів і установ системи правосуддя». КЕКВ 2800 заборгованість, за якими становила на дату звернення 11 087 381,39 гривень.
Листом від 26 березня 2025 року № 11-5911/25 ДСА України надано відповідь про неможливість виділення додаткових бюджетних асигнувань на зазначені у вищевказаному листі цілі, оскільки ДСА України листом від 03.02.2025 № 11-2404/25 зверталося до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за Програмою на суму 1 495,2 млн грн, проте Міністерство фінансів України листом від 17.02.2025 № 08020-01-2/5032 пропозиції ДСА України не були підтримані, так, як у період продовження дії воєнного стану наявні фінансові ресурси держави насамперед спрямовуються на виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, забезпечення життєво необхідних потреб жителів, реалізації заходів територіальної оборони та захисту безпеки населення.
ДСА України листом від 06 березня 2025 року № 11-4566/25 повторно звернулося до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією, щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за програмою на суму 1503,60 млн грн.
Крім того, ТУ ДСА України у Черкаській області листом від 18 липня 2025 № 04-1756/25 вчергове звернулося до ДСА України про розгляд питання, щодо виділення додаткових коштів на програму 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників органів і установ системи правосуддя».
Отже, на переконання ТУ ДСА України у Черкаській області, воно вживає всіх можливих заходів для виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі № 580/1567/23, зокрема в частині зобов`язання ТУ ДСА України у Черкаській області нарахувати та виплатити судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівську винагороду з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.
Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. При цьому закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
У контексті застосування принципу незворотності дії закону у часі дія у часі норм процесуального права виражається у тому, що така дія має негайний характер. Відповідно до принципу негайної дії процесуальної норми права, вимоги нової процесуальної норми поширюються на ті правові наслідки, які, хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою.
Розуміння негайної дії норми процесуального права відображено в положеннях процесуальних кодексів та у правових позиціях Верховного Суду України та Верховного Суду. Зокрема, у справі № 6-26цс14 Верховний Суд України сформував позицію, викладену у постанові від 23 квітня 2014 року, відповідно до якої стосовно судового процесу та його учасників застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної процесуальної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі процесуальні відносини. При цьому, суд повинен враховувати вимоги процесуального закону, згідно з якими при зміні такого закону забороняється встановлювати нові обов`язки, скасовувати чи звужувати права, належні учасникам судового процесу, чи обмежувати їх використання.
Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 19 червня  2018 року у справі № 826/12868/17, від 18 вересня 2019 року у справі № 826/12479/14.
Колегія суддів звертає увагу, що, як на час подачі Звіту суб`єктом владних повноважень, так і на час апеляційного розгляду справи, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року № 4094-IX, який набрав чинності 19 грудня 2024 року, внесено зміни до положень статті 382 КАС України, зокрема доповнено статтями 382-2 - 382-3, якими визначено розгляд звіту про виконання судового рішення та прийняття за наслідками розгляду відповідного рішення.
Так, відповідно до змісту статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024) суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);
4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;
5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;
6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;
7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
До звіту додаються:
1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;
2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Як вже було зазначено раніше, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо невиплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.12.2022 по 31.12.2022.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівську винагороду з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.
У задоволенні інших вимог відмовлено.
Відтак, з часу набрання рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року в адміністративній справі № 580/1567/23 законної сили Відповідач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, мало вчинити дії, спрямовані на реальне виконання вказаного судового рішення.
Проте, з часу ухвалення рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі № 580/1567/23 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області не вчинено дій, спрямованих на повне виконання вказаного судового рішення.
Таким чином, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року в адміністративній справі № 580/1567/23 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області, ані на час подачі ним Звіту, ані на час постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, не виконано повністю.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі № 580/1567/23 вимоги зобов`язального характеру до Відповідача - Державної судової адміністрації України відсутні.
Відповідно до частини 1 ст. 382 КАС України Суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 звертаючись 01 листопада 2024 року до суду першої інстанції вп`яте із заявою в порядку статті 382 КАС України просив, зокрема зобов`язати Відповідача - Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області подати у 15-денний строк звіт про виконання судового рішення.
ОСОБА_1 в Заяві, поданій в порядку статті 382 КАС України, не просив подавати звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року в адміністративній справі № 580/1567/23 Державну судову адміністрацію України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року в частині прийняття від Державної судової адміністрації України звіту про виконання судового рішення підлягає скасуванню, оскільки у даній адміністративній справі в судовому рішенні, яке підлягає виконанню щодо Відповідача - Державної судової адміністрації України відсутні вимоги зобов`язального характеру.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року слід скасувати, прийняти нове судове рішення, яким у прийнятті Звіту Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області - відмовити з підстав, викладених вище.
Позивач в апеляційній скарзі також просить: вирішити питання передбачені ч. 3            ст. 382-3 КАС України (про накладення штрафу, розглянути питання про зміну способу і порядку виконання рішення - замінити на стягнення суддівської винагороди в розмірі зазначеному в позовній заяві); встановити Відповідачам новий строк подання звіту - протягом одного місяця з дня постановлення ухвали.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що накладення штрафу на керівників Відповідачів, зміна порядку і способу виконання рішення суду будуть направлені на повне, фактичне виконання рішення суду та сприяти поновленню порушених прав Позивача.
Проте, колегія суддів не вбачає підстав для застосування штрафу в даному випадку, з урахуванням того, що обставини невиконання Відповідачем - Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області рішення суду не залежать від нього, а вини керівника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області у невиконанні рішення суду в цій частині не встановлено.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що суд може за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, у зв`язку з чим вказане є правом, а не обов`язком суду.
За таких обставин, у клопотанні Позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення слід відмовити.
Разом з тим, відповідно до частини 11 статті 382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки суд першої інстанції прийняв, зокрема Звіт Відповідача - Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про виконання судового рішення, але вказаним суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення не виконано, колегія суддів дійшла висновку щодо встановлення нового строку для подачі Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі № 580/1567/23 - протягом одного місяця після отримання копії даної постанови до суду, який ухвалив таке рішення.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про відмову у прийнятті Звіту суб`єкта владних повноважень, встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі № 580/1567/23, та про відмову у вирішенні питань, передбачених ч. 3 ст. 382-3 КАС України (про накладення штрафу, розгляд питання про зміну способу і порядку виконання рішення - замінити на стягнення суддівської винагороди в розмірі зазначеному в позовній заяві).
Частиною 1 статті 382-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 382-1 КАС України ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.
Таким чином, зазначеними вище нормами КАС України не передбачено можливість оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо прийняття звіту після перегляду її в апеляційному порядку.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року - скасувати, та прийняти нове судове рішення, яким у прийнятті Звіту в адміністративній справі № 580/1567/23 - відмовити.
Встановити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Черкаській області новий строк для подання до Черкаського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі № 580/1567/23, який становить один місяць, з дати отримання копії даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      Я.М. Василенко

                                                                                                      Є.І. Мєзєнцев