УХВАЛА

14 листопада 2025 року 
м. Київ
справа № 120/6406/21-а
адміністративне провадження № Зі/990/230/25
справа № 120/6406/21-а
адміністративне провадження № Зі/990/230/25
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Бевзенка В.М., Чиркіна С.М. від касаційного розгляду справи № 120/6406/21-а за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Управління соціального захисту населення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі - також ОСОБА_1 , скаржник, заявник) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року, постановлену у справі № 120/6406/21-а.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28 жовтня 2025 року касаційну скаргу розподіллено на розгляд колегії суддів у складі: Бевзенка В.М. (головуючий суддя), Шарапи В.М., Чиркіна С.М.
У зв`язку з перебуванням судді Шарапи В.М. у відпустці та на підставі службової записки головуючого судді здійснений повторний автоматизований розподіл справи № 120/6406/21-а між суддями, за результатом якого для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 визначено такий склад суду: Бевзенко В.М. (головуючий суддя), судді Бучик А.Ю., Чиркін С.М.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив відвід, зокрема, суддям Бевзенку В.М. та Чиркіну С.М., які входили до складу суд, визначеного за результатом автоматизованого розподілу справи для розгляду касаційної скарги.
Як можна зрозуміти з викладених заявником аргументів, відвід зазначених суддів від розгляду поданої у цій справі касаційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вказаними суддями постановлена значна кількість ухвал про відмову у відкритті касаційного провадження у справах, у зв`язку з чим заявник має сумнів у тому, що його касаційна скарга буде прийнята до розгляду Судом, і що такий розгляд буде забезпечений у відповідності до вимог закону та на засадах, проголошених у Конституції України.
Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2025 року заявлений ОСОБА_1 відвід суддів Бевзенка В.М. та Чиркіна С.М. від участі у розгляді справи № 120/6406/21-а визнаний необґрунтованим, а заява про такий відвід передана до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви про відвід.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2025 року вищевказана заява про відвід суддів розподілена на розгляд судді Коваленко Н.В.
Вирішуючи порушене заявником питання про відвід суддів, Верховний Суд виходить з такого.
Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Нормативні підстави для відводу заявник обґрунтовує покликанням на пункти 2 та 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.
Визнаючи необґрунтованим заявлений позивачем відвід суддям Верховного Суду, колегія суддів в ухвалі від 13 листопада 2025 року виходила з такого: заява ОСОБА_1 про відвід суддів Бевзенка В.М. та Чиркіна С.М. ґрунтується на припущеннях та незгоді з ухвалами про відмову у відкритті касаційного провадження у інших справах де ОСОБА_1 був заявником; у заяві позивача відсутні об`єктивні докази та доводи, які б підтверджували наявність обставин, що обґрунтовано викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності суддів Бевзенка В.М. та Чиркіна С.М., зокрема, такі, які містять належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддів як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію». 
Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Бевзенка В.М. та Чиркіна С.М. від участі у розгляді цієї справи після визнання Судом такої заяви необґрунтованою, Верховний Суд погоджується з викладеними в ухвалі від 13 листопада 2025 року висновками про відсутність підстав для задоволення такого відводу, й наводить такі мотиви.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Суд звертає увагу, що приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
При цьому, доводи стосовно незгоди з процесуальним рішенням суддів та наведеним у ньому мотивуванням й висновками самі собою не можуть бути самостійною підставою для відводу суддів, якщо вони не пов`язані з існуванням об`єктивних обставин, які можуть свідчити про упередженість суддів, їх необ`єктивність, зацікавленість у результатах розгляду справи, викликати недовіру до них, сумніви щодо безсторонності в очах стороннього спостерігача.
Такий підхід до визначення категорії «упередженості» Верховний Суд продемонстрував в ухвалі від 18 листопада 2022 року у справі № 0440/6728/18.
На тому, що аргументи стосовно незгоди з судовим рішенням чи процесуальними діями судді самі собою не є беззаперечним доказом виникнення сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів, наголошено й в ухвалах Верховного Суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 826/8426/14, від 06 жовтня 2022 року у справі № 640/17351/19, від 24 січня 2023 року у справі № 826/9693/13-а та від 11 липня 2023 року у справі № 200/5179/22.
Варто наголосити й на тому, що Європейський суд з прав людини, аналізуючи об`єктивний критерій безсторонності судді, у пункті 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland; заява №33958/96) та згодом з посиланням на цю справу у пункті 50 рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) відзначав, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Зміст наведених заявником мотивів, покладених в основу його вимог про відвід суддів, не вказує на наявність обставин, які б у світлі вищезазначених критеріїв безсторонності судді могли б поставити під сумнів дотримання суддями Бевзенком В.М. та Чиркіним С.М. вимог щодо об`єктивності та неупередженості або прямо чи опосередковано свідчити про те, що такі вимоги у цьому конкретному випадку не були дотримані. Відповідних доказів заявником не надано і мотивів, які могли б це підтверджувати, не наведено.
Проаналізувавши і уважно дослідивши аргументи, наведені заявником на обґрунтування вимог про відвід суддів, Суд відзначає, що такі ґрунтуються на припущеннях і суб`єктивних побоюваннях ОСОБА_1 стосовно того, що суд відмовить у відкритті касаційного провадження у цій справі за його касаційною скаргою, але такі мотиви не можуть свідчити про наявність беззаперечних і передбачених процесуальним законом як правових, так і фактичних підстав для відводу суддів.
Будь-яких даних про те, що суддями, яким заявлений відвід, вчинялись які - небудь дії чи поведінка, несумісні з вимогами щодо об`єктивності та неупередженості суддів, заява ОСОБА_1 не містить.
Ураховуючи викладене, Верховний Суд констатує, що наведені заявником мотиви та обставини не свідчать про наявність жодної з передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для відводу суддів Бевзенка В.М. та Чиркіна С.М. від участі у розгляді справи № 120/6406/21-а.
За наведеного, Суд висновує, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід вищевказаних суддів належить відмовити.
Керуючись статтями 36, 40, 248, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Бевзенка В.М. та Чиркіна С.М. від касаційного розгляду справи № 120/6406/21-а - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя                                                                                                                  Н.В. Коваленко