УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
5 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 376/1812/25
провадження № 51-3267 ск 25
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 26 червня 2025 року та Київського апеляційного суду від 18 липня 2025 року,
установила:
Як убачається з касаційної скарги та копій оскаржених рішень, слідчий суддя Сквирського районного суду Київської області 26 червня 2025 року задовольнив частково скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) і зобов`язав цих осіб вчинити певні дії.
Постановлену ухвалу ОСОБА_4 оскаржила в апеляційному порядку. 
Суддя Київського апеляційного суду, керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), 18 липня 2025 року відмовив у  відкритті провадження за поданою скаргою. 
Не погодившись із зазначеними рішеннями, ОСОБА_4 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати їх і зобов`язати внести відповідні відомості до ЄРДР. При цьому суть аргументів незгоди з ухвалою від 18 липня 2025 року зводиться до того, що апеляційний суд неправомірно в порушення положень Європейської конвенції з прав людини та Конституції України відмовив у  відкритті провадження. 
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла такого висновку.
За змістом положень ст. 424 КПК оспорювана ухвала слідчого судді від 26 червня 2025 року не підлягає оскарженню в порядку касаційної процедури, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції. 
Натомість перевірка ухвали апеляційного суду від 18 липня 2025 року належить до  сфери повноважень Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках.
Провадження в суді апеляційної інстанції здійснюється за правилами глави 31 КПК. У цій главі міститься норма (ч. 3 ст. 392), котра встановлює, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом. 
Так, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з  підстав, визначених п. 91 ч. 1 ст. 284 КПК, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Крім того, у ст. 309 КПК міститься вичерпний перелік рішень слідчого судді, які оскаржуються в апеляційному порядку під час досудового розслідування й у ньому немає ухвали слідчого судді на бездіяльність осіб, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. Отже, апеляційне оскарження такої ухвали процесуальним законом не допускається. Водночас згідно з ч. 3 вказаної статті проти інших ухвал слідчого судді ніж ті, які визначені у переліку, можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.
Апеляційний суд установив, що оспорювана ухвала слідчого судді від 26 червня 2025 року не входить до переліку рішень, зазначених у статтях 307, 309 КПК, звідси, - і не підлягає апеляційному оскарженню. 
За правилами ч. 4 ст. 399 вказаного Кодексу суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. 
Таким чином, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 суддя апеляційного суду діяв згідно з положеннями Основного Закону та вимогами ч. 4 ст. 399 КПК, а посилання в  касаційній скарзі на протилежне й недодержання конвенційних гарантій є неспроможними.
Оскільки з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень не вбачається підстав для її задоволення, немає потреби в перевірці матеріалів судового провадження.
Тому згідно з ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 26 червня 2025 року та Київського апеляційного суду від 18 липня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_5                                     ОСОБА_3