ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" вересня 2025 р.           Справа№ 910/12322/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гончарова С.А.
суддів:            Тарасенко К.В. 
          Тищенко О.В. 
 
за участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.Р.,
за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 17.09.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 
у справі № 910/12322/23 (суддя - Марченко О.В.)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" про зобов`язання боржника подати звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2023
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго"
до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі його відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"
про стягнення 755 877, 19 грн,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" у задоволенні заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2023 зі справи №910/12322/23.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 26.06.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Товариство з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 у справі № 910/12322/23, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 по справі № 910/12322/23 та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати керівника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" Котіна Петра Борисовича подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2023 у справі № 910/12322/23.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що ТОВ «Менеджмент Енерго» у своїй заяві про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення зазначило суду першої інстанції, що заява подається не на підставі частини 1 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України, а на підставі частини 4 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України та належним чином довело і обґрунтувало наявність усіх трьох умов, передбачених частиною 4 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України.
Апелянт вказує, що , що частина 4 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України жодним чином не пов`язує можливість задоволення заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення із зупиненням виконавчого провадження або встановленням мораторію на виконання судових рішень. Заява про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення у справі № 910/12322/23 була подана саме на підставі частини 4 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином положення частин 1, 2 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України не є застосовними у даній справі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що при постановленні ухвали від 20.06.2025 у справі № 910/12322/23 Господарський суд міста Києва замість того, щоб врахувати наявність всіх трьох умов, передбачених частиною 4 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України, та задовільнити заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення, неправомірно закцентував свою увагу на зупиненні вчинення виконавчих дій з примусового виконання, відніс обов`язок подавати такий звіт до елементів активної стадії виконавчого провадження та пов`язав неможливість божника подати звіт з обставинами прийняття уповноваженою особою процесуального рішення про зупинення виконавчого провадження.
Скаржник зазначає, що зважаючи на те, що у даній справі наявні всі три умови, передбачені частиною 4 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України, та той факт, що дане положення не пов`язує можливість зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення з зупиненням вчинення виконавчих дій з примусового виконання або встановленням мораторію на виконання судових рішень, Господарський суд міста Києва дійшов помилкового та неправомірного висновку про неможливість задоволення заяви ТОВ «Менеджмент Енерго» про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 у справі № 910/12322/23. Витребувано матеріали оскарження щодо ухвали Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 у справі № 910/12322/23 у Господарського суду міста Києва. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 у справі № 910/12322/23 у судовому засіданні 30.07.2025.
09.07.2025 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи № 910/12322/23 копію відповіді Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України на адвокатський запит адвоката Шевченка Дмитра Валерійовича № 1.2-4.2.2/5739-25 від 09.07.2025 року, копію наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 26.06.2025 № 84 «Про виключення Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану» та врахувати їх під час розгляду справи № 910/12322/23 в апеляційному провадженні.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" адвоката Шевченка Дмитра Валерійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 у справі № 910/12322/23 призначено в режимі відеоконференції на раніше визначену дату 30.07.2025.
14.07.2025 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшов відзив на апеляційну скаргу, який вмотивований тим, що зобов`язання боржника подати звіт про виконання рішення суду є елементом виконавчого процесу і не може бути реалізованим або примушеним судом під час зупинення виконавчого провадження. Таке втручання є неправомірним, порушує принципи процесуального права та нівелює суть інституту тимчасового припинення вжиття заходів до виконання судового рішення.
15.07.2025 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшло клопотання в якому вказує, що надані позивачем наказ Мінстратегпрома від 26.06.2025 та відповідь Мінстратегпрома від 09.07.2025 видані після постановлення Господарським судом міста Києва 20.06.2025 ухвали у справі №910/12322/23, не мають відношення до розгляду судом справи, не стосуються обставин справи і не являються належними доказами.
Колегія суддів, розглянувши клопотання щодо долученя наказу Мінстратегпрома від 26.06.2025 та відповіді Мінстратегпрома від 09.07.2025 вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно зі ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Господарський процесуальний кодекс України допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак неприйнятною є ситуація, коли суд першої інстанції розглянув заяву позивача, а заявник апеляційної скарги просить долучити до апеляційної скарги матеріали дослідження (висновок), який виготовлено на його замовлення після вирішення справи судом першої інстанції.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.12.2020 року у справі №908/1908/19.
Враховуючи викладене, колегія суддів розглядає справу за наявними на момент винесення оскаржуваного судового рішення (ухвали) доказами.
Судове засідання призначене до розгляду 30.07.2025 не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді та членів колегії суддів у відпустці. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 призначено до розгляду у судовому засіданні справу № 910/12322/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 на 17.09.2025
У судове засідання, що відбулось 17.09.2025 з`явились представники позивача та відповідача, надали свої пояснення щодо суті спору та просили задовольнити вимоги викладені в їх процесуальних документах. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.10.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 зі справи №12322/23, позовні вимоги Товариства до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») в особі його відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (далі - Підрозділ) про стягнення 755 877,19 грн задоволено повністю; стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Товариства: 546 230 грн основної заборгованості; 183 238,28 грн втрат від інфляції; 26 408,91 грн 3% річних; 11 338,16 грн судового збору та 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 у справі №910/12322/23 клопотання ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі його Підрозділу про заміну правонаступника, а саме - ДП «НАЕК «Енергоатом» на Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - АТ «НАЕК «Енергоатом») задоволено; замінено ДП «НАЕК «Енергоатом» на АТ «НАЕК «Енергоатом».
19.02.2024 на виконання вказаних рішень видано наказ.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" 12.06.2025 звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про зобов`язання керівника АТ «НАЕК «Енергоатом» Котіна Петра Борисовича подати до суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2023 зі справи №910/12322/23, мотивовану тим, що станом на 12.06.2025 (дата формування заяви в системі «Електронний суд») рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2023 зі справи №910/13233/23  є невиконаними, а постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва; далі - ВДВС) Савчука Костянтина Петровича зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.02.2024 зі справи №910/12322/23  на підставі наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 02.08.2024 №95.
Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини 1 статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частиною 1 статті 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно з частиною 1 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до статті 339 ГПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.
Частиною 1 статті 345-1 ГПК України передбачено, що суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у господарських справах: про захист ділової репутації; що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; в інших спорах немайнового характеру.
Відповідно до ч. 2 статті 345-1 ГПК України визначено, що стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.
Згідно із ч. 4 статті 345-1 ГПК України якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору.
Згідно з частиною 1 статті 345-2 ГПК України суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 345-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами статті 342 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 345-2 ГПК України передбачено, що за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що головним державним виконавцем ВДВС Савчуком К.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.02.2024 зі справи №910/12322/23.
07.08.2024 головним державним виконавцем ВДВС Савчуком К.П. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.02.2024 зі справи №910/12322/23  на підставі наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 02.08.2024 №95.
Рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2023, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 зі справи №12322/23, станом на 12.06.2025 (дата формування заяви в системі «Електронний суд») не виконане в добровільному порядку.
Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введено воєнний стан.
Відповідно до абзацу двадцять другого пункту 102 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження Зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.
Згідно з Порядком визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 №101, перелік підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, визначається Мінстратегпромом, яке протягом 10 робочих днів з дня отримання заяви та доданих до неї документів забезпечує їх розгляд та приймає рішення про включення або про відмову у включенні підприємства до переліку, про що видається відповідний наказ. Копія наказу надсилається заявнику протягом п`яти робочих днів з дня прийняття відповідного рішення з дотриманням вимог Законів України «Про інформацію», «Про державну таємницю» разом із супровідним листом. Копії рішення про виключення підприємства з переліку надсилаються органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю та заявнику.
Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 02.08.2024 №95 АТ «НАЕК «Енергоатом» включене до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.
Листом від 02.08.2024 №01-17392/10-вих АТ «HAEK «Енергоатом» звернулося, зокрема, до ВДВС, в якому просило вжити заходів, спрямованих на зупинення на період дії воєнного стану в Україні вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях, боржником у яких є АТ «НАЕК «Енергоатом» та його філії.
07.08.2024 головним державним виконавцем ВДВС Савчуком К.П. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.02.2024 зі справи №910/12322/23 на підставі абзацу двадцять другого пункту 102 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».
Зупинення виконавчого провадження означає тимчасове припинення всіма учасниками такого провадження будь яких дій, спрямованих на виконання судового рішення, зокрема, у період до усунення обставин, що стали підставою для зупинення його примусового виконання.
Правові наслідки тимчасового припинення вжиття заходів для забезпечення виконання судового рішення полягають у тому, що боржник фактично позбавлений можливості подавати звіт про його виконання, оскільки обов`язок подавати такий звіт є елементом активної стадії виконавчого провадження, що є неможливим в обставинах прийняття уповноваженою особою процесуального рішення про зупинення виконавчого провадження.
Обставини зупинення виконавчого провадження підтверджують те, що всі його учасники, у тому числі боржник, зобов`язані тимчасово призупинити вжиття всіх заходів, спрямованих на виконання судового рішення. 
Подання звіту, пов`язане з встановленням судового контролю за процесами фінальної стадії судової справи, якою є виконавче провадження, тобто звіт боржником подається виключно в умовах реального виконання судового рішення, що є неможливим в обставинах прийняття уповноваженою особою процесуального рішення про зупинення виконавчого провадження.
Таким чином, враховуючи зупинення вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.02.2024 зі справи №910/12322/23 постановою головного державного виконавця ВДВС Савчуком К.П. від 07.08.2024 колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зобов`язання керівника АТ «НАЕК «Енергоатом» Котіна П.Б. подати до суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2023 зі справи №910/12322/23
Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Енерго» про зобов`язання боржника подати звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2023 зі справи №910/12322/23.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 у справі №910/12322/23 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Енерго" - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 у справі №910/12322/23 - залишити без змін.
3. Судові витрати, за перегляд ухвали у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.
4. Матеріали справи № 910/12322/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 21.10.2025

Головуючий суддя                                                            С.А. Гончаров 

Судді                                                                                К.В. Тарасенко

                                                                                О.В. Тищенко