УХВАЛА
 
10 вересня 2025 року
м. Київ
 
справа № 461/2942/23
провадження № 61-11225ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2025 року, додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» в особі Львівської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Публічного акціонерного товариства «Артем Банк» про визнання недійсними договору комісії та договору факторингу,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Райффайзен Банк» в особі Львівської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», ПАТ «Артем Банк» про визнання недійсними договору комісії № 2306/16                на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення, який укладений 23 червня 2016 року між       ОСОБА_1 та ПАТ «Артем-Банк»та договору факторингу, який укладений                24 червня 2016 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Артем-Банк». 
Галицький районний суд м. Львова рішенням від 15 січня 2025 року у задоволенні позову відмовив. 
Галицький районний суд м. Львова додатковим рішенням від 10 лютого                  2025 року частково задовольнив заяву АТ «Райффайзен Банк» та стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. В задоволенні решти вимог заяви відмовив. 
Львівський апеляційний суд постановою від 04 липня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк» залишив без задоволення, рішення Галицького районного суду міста Львова від 15 січня                  2025 року та додаткове рішення Галицького районного суду міста Львова                   від 10 лютого 2025 року залишив без змін.
30 серпня 2025 року ОСОБА_1 , через систему «Елктронний суд», подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду                              м. Львова від 15 січня 2025 року, додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 липня 2025 року в указаній справі.   
 
09 вересня 2025 року АТ «Райффайзен Банк», через систему «Електронний суд», подало до Верховного Суду заперечення проти поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження та відмову у відкритті касаційного провадження у справі.
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки вперше подану у визначений законом строк касаційну скаргу було повернуто та заявником, враховуючи складність справи,               у найкоротший строк доопрацьовано та подано повторну касаційну скаргу.   
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій
статті 394 цього Кодексу.
Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження Верховний Суд виходить з наступного.
 
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належному судовому процесі.
 
Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами окремої особи. Дотримання строків стосується всіх учасників спору, які мають право на справедливий суд.
 
Слід зазначити, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
 
Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
 
У даному випадку, враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оформлення касаційної скарги відповідно до вимог ЦПК України, дотримання строків касаційного оскарження при первинному зверненні до суду зі скаргою та бажання заявника, що підтверджується сукупністю послідовних та регулярних дій, реалізувати своє право на касаційне оскарження судових рішень у цій справі у найкоротші строки є підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                   статті 389 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі заявник посилається на підставу касаційного оскарження, визначену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.  
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2025 року, додаткового рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого                    2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 04 липня 2025 року задовольнити. 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2025 року, додаткового рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 04 липня 2025 року. 
Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2025 року, додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 липня 2025 року. 
 
Витребувати з Галицького районного суду м. Львова цивільну справу                                      № 461/2942/23 за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» в особі Львівської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Публічного акціонерного товариства «Артем Банк» про визнання недійсними договору комісії та договору факторингу. 
 
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Є. В. Петров
 
А. І. Грушицький
 
                                                                                                                           І. В. Литвиненко