КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 759/9506/25
провадження № 33/824/4031/2025
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 жовтня  2025 року                                                                                                м. Київ
Київський апеляційний суд
в складі судді Кирилюк Г. М.,
при секретарі Черняк Д. Ю. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року в складі судді Жмудь В.О., у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за  вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-3 КУпАП,
встановив:
 
Відповідно до оскаржуваної постанови Святошинського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року,  ОСОБА_1 , в судовому  засіданні  04.07.2025,  приблизно об 11 год. 36 хв.,   перебуваючи у залі  судового  засідання  №42  Святошинського  районного  суду  м. Києва,  умисно, з мотивів явної неповаги до суду, що виразилась у непідкоренні розпорядженню головуючого, а саме перебивав головуючого суддю, не надавав можливості проводити судове засідання згідно з вимогами КУпАП.  
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-3 КУпАП, а саме, проявив неповагу до суду, що виразилась в непідкоренні розпорядженню головуючого під час судового засідання.
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Визнаючи ОСОБА_1   винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходив з того, що останньому неодноразово суддею робилися зауваження  про  неповагу  до  суду, а саме непідкорення  розпорядженням  головуючого  під час розгляду справи про  притягнення  його  до  адміністративної відповідальності за вчинення  адміністративного  правопорушення,  передбаченого  ст. 124 КУпАП. Наведені обставини підтверджуються журналом та відеозаписом судового засідання, у якому вчинено зазначені дії.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1   просить постанову Святошинського  районного  суду  міста Києва   від 04 липня  2025 року  скасувати. 
Свої доводи мотивує тим, що   в судовому  засіданні  04.07.2025 о  10:43:29 судом  першої  інстанції  була  ухвалена незаконна,  протиправна та необґрунтована  постанова про  притягнення  його  до  відповідальності за неповагу  до  суду  та накладено  адміністративне стягнення   у  виді  штрафу 340  грн.  Після  оголошення   постанови  суд  оголосив технічну  перерву на  5 хвилин, під  час якої  незаконно,  всупереч принципу правової визначеності  та основоположного  принципу верховенства права,  переглянув та змінив постанову  про  штраф, ухвалив рішення  про  стягнення  з  заявника  штрафу 850  грн.  При цьому посилення  стягнення  при перегляді  постанови  заборонено  ч. 9  ст.  294  КУпАП. 
Зазначає, що  в матеріалах справи  відсутня  будь-яка неповага  до  суду  першої інстанції, зокрема судді  Жмудь В. О., з боку  заявника,  а наявна  лише  повага  та пошана. 
При цьому,  він має  релігійні  переконання,  визнані  належним чином  й у законний спосіб  державою  Україна,  усвідомлює свою  відповідальність  перед  Богом ,  й він  точно  знає, що  "Суд - справа Божа!".  За  таких обставин,  будь-яка неповага до  суду  є  неповагою  до Бога ,  що  для заявника є  неприпустимим. 
Заявник, будучи людиною, що  притягається  до  відповідальності за  ст. 124 КУпАП,  в  судовому  засіданні  04.07.2025 року, здійснюючи захист  своїх прав, свобод  та інтересів,   керувався   перед усім принципом верховенства права  й правом на справедливий суд,  й у будь-який спосіб не  перешкоджав суду  першої інстанції   проводити  судове засідання  04.07.2025 згідно  з  вимогами  КУпАП.  
Нормами  частини першої ст.  268 КУпАП не  встановлений  будь-який порядок  користування   заявником  своїми правами.  Також  законодавством не  встановлені  будь-які обов`язки щодо таких прав, а в матеріалах справи відсутній  будь-який документ щодо таких обов`язків.  
Суд першої інстанції  в  судових засіданнях  18.06.2025 та 04.07.2025 здійснив заходи щодо встановлення  та/чи зміни невстановленого  законодавством  України, зокрема КУпАП, порядку.  Суд першої інстанції не  зазначив  норму,  якою  він  керувався щодо такого   порядку.  За таких  обставин  такий порядок  є  незаконним, протиправним,  таким,  що  порушує  принцип верховенства права,  принципи судочинства,  завдання  КУпАП, право  заявника на  справедливий суд,  зокрема,  перешкоджання  доступу  заявника до  правосуддя  шляхом  обмеження  змагальності та свободі в наданні  заявником  суду  першої інстанції  своїх доказів  і  у доведенні  перед судом  їх переконливості.     
При цьому, будь-які перешкоджання  суду  першої інстанції  разом  із застосуванням  тиску на заявника  за допомогою  представника охорони суду, оголошенню  заявником   суду  першої інстанції  заяв та/чи клопотань є прямим доказом   вищевказаних  грубих порушень  суду  першої інстанції  та є ознакою  зловживання  владою.
Так, замість  розгляду  клопотань,  з якої  розпочався судовий розгляд справи,  суд  першої інстанції  на  власний розсуд,  без врахування думки заявника,  порушуючи змагальність  та свободу  в наданні заявником  суду  першої інстанції  своїх доказів і у доведенні  перед  судом   їх переконливості, першочергово  встановив подання  заявником  пояснень.
Втім пояснення  заявника щодо  ДТП  станом  на  18.06.2025 вже були наявні  в матеріалах справи.  Надання  повторних пояснень  щодо  ДТП  не  передбачено  КУпАП.
Незаконна  та невмотивована  зміна  судом  першої інстанції  стадії клопотань  на  стадію пояснень  разом з постановленням заявнику незаконних  навідних  питань щодо  надання  пояснень  або  відмови заявника від надання  пояснень у відповідності до  ст. 63 Конституції України, є прямим доказом  порушення  судом  першої інстанції   принципу верховенства права  та принципів офіційного  з`ясування  всіх обставин справи, забезпечення  доведеності вини,  змагальності сторін та свободі  в наданні  заявником  своїх  доказів  і у доведенні  перед  судом  їх переконливості тощо. 
Вважає, що  подання  та оголошення  в судовому  засіданні  04.07.2025 року  заявником  належним чином  та в законний спосіб оформленої письмової заяви суду першої інстанції,  що знаходився  в незаконному   складі  під головуванням  судді  Жмудь  В. О. з огляду  на  відсутність   розгляду нею заяв  про  її відвід,  з дозволу  суду  першої інстанції  щодо  дослідження  доказів,  а саме про  здійснення   судом контролю  за виконанням  судового  рішення  від  23.05.2025 щодо  витребування  з  Департаменту патрульної поліції  технічного  засобу   відеозапису протоколу  про  адміністративне  правопорушення  та відеозапису  з дорожньої  камери відеоспостереження  «Безпечне  місто» , не  може  вважатися  неповагою до  суду. 
Право  на  подання  заявником  заяви суду  першої інстанції  гарантовано  ч. 1 ст. 268  КУпАП, а з урахуванням  припису  ч.2 ст. 7 КУпАП  щодо  суворого  додержання  законності,  таке право  не  може   бути порушеним,  зокрема й перешкоджанням  її поданню.
04.09.2025 ОСОБА_1 подав  доповнення  до  апеляційної скарги,  в якому просить   встановити  правильність  зауваження  заявника щодо  суттєвої  неправильності та неповноти  протоколу  судового  засідання  від  04.07.2025 №4795990  у даній справі,  викладених  у відповідній  заяві від  10.07.2025. 
Зазначив, що  суд  першої інстанції не  розглянув його  заяву  від 10.07.2025 про  зауваження  щодо  суттєвої  неправильності та неповноти протоколу  судового  засідання  від 04.07.2025 у даній  справі. 
18.09.2025 ОСОБА_1 подав  доповнення  до  апеляційної скарги,  в якому просить    скасувати  постанову   Святошинського  районного  суду   м.  Києва  від  02 вересня  2025 року  про  залишення  без розгляду  заяви ОСОБА_1   про  зауваження  на журнал  судового  засідання  від 28  серпня  2025 року й встановити   правильність  зауваження  заявника щодо неповноти  протоколу  судового  засідання  від  28 серпня  2025 року  у даній справі,  викладених у відповідній  заяві від  01.09.2025. 
В судовому  засіданні   ОСОБА_1 апеляційну  скаргу підтримав та просив її задовольнити. 
За результатами  розгляду  апеляційної скарги апеляційний суд  дійшов  наступного  висновку. 
Відповідно  до  положень  статті 1 КУпАП  завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що за неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.
Прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом (стаття 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
В рекомендаціях щодо притягнення до відповідальності за неповагу до суду, схвалених рішенням Ради суддів України від 04 листопада 2016 року № 74 (зі змінами) зазначено, що повага до суду є чинником належного функціонування правової держави. Закон вимагає від учасників процесу, або присутніх у судовому засіданні осіб, наявність поваги до суду як одного із інститутів державної влади. За останні роки в Україні все більш набуває свого поширення публічна демонстрація такої форми правового нігілізму як прояв неповаги до суддів та суду зокрема. Розповсюдженість означеного негативного явища обумовлює неможливість виконання судовою владою своїх функцій у повному обсязі. Адже в результаті вчинення діянь, що посягають на авторитет судової влади, фактично нівелюється принцип всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи будь-якої категорії. У загальному підсумку поширення прояву неповаги до суду, уникнення винними особами юридичної відповідальності за чинення такого правопорушення, відсутність забезпечення приміщень судів належною охороною призводить до невиконання українською державою своїх зобов`язань щодо забезпечення права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Жоден випадок прояву неповаги до суду не повинен залишатись без належного реагування суддів.
Відповідно до ч. 1 ст. 185-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.
Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185-3 КУпАП, виражається у неповазі до суду, яка може полягати у непідкоренні розпорядженню головуючого, порушенні порядку під час судового засідання, вчинення інших будь-яких дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених в суді правил.
Суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення може бути будь-яка особа, яка бере участь у судовому засіданні. 
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що вказують наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
З метою  перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_1  та з`ясування всіх обставин справи, досліджено технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове засідання від 04 липня  2025 року.
За результатами дослідження встановлено, що фактичні обставини справи викладені в постанові суду першої інстанції повністю підтверджуються наявною на технічному носії фіксації судового засідання інформацією та вказують на те, що своєю поведінкою ОСОБА_1 ,  під  час розгляду  справи про  притягнення  його  до  адміністративної  відповідальності за  ст. 124 КУпАП, виявив неповагу до суду, яка виразилась в непідкоренні розпорядженню головуючого судді. 
Невизнання  ОСОБА_1 своє вини та доводи апеляційної скарги не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, підтвердженого належним чином, у тому числі, технічним носієм фіксації судового засідання.
Доводи ОСОБА_1 про те, що  нормами  частини першої ст.  268 КУпАП не  встановлений  будь-який порядок  користування   заявником  своїми правами,  а  суд першої інстанції  здійснив заходи щодо встановлення  та/чи зміни невстановленого  законодавством  України порядку, є необґрунтованими.   
Так,  відповідно  до  положень  статті 279  КУпАП  розгляд  справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.  Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Таким чином,  запропонувавши ОСОБА_1 надати   свої пояснення  по   справі та роз`яснивши, що  всі заяви та клопотання  останній   зможе  заявити   після  їх надання,  суд  першої інстанції діяв у відповідності до вимог  закону.  
Дослідженим відеозаписом судового засідання підтверджується, що суддя повідомила   ОСОБА_1 про те, що  останньому буде надана можливість  заявити свої клопотання після заслуховування пояснень учасників справи, проте останній продовжував оголошувати  письмові клопотання, не підкорявся розпорядженням головуючого, перешкоджав можливості проводити судове засідання,  будучи попередженим про наслідки прояву неповаги до суду.
Та обставина,  що  пояснення  ОСОБА_1   щодо  обставин  ДТП   вже були  наявні в справі,   не  позбавляло  останнього  обов`язку  виконати  розпорядження  головуючого  та надати  можливість  суду заслухати  пояснення присутнього  в судовому  засіданні  захисника іншого  учасника  цієї ДТП.   
Сам факт знаходження  в залі судового  засідання  під час розгляду справи представника охорони суду задля  забезпечення  порядку  в судовому  засіданні не  може  бути розцінене  як застосування  до  заявника   тиску. 
 З огляду  на  те, що  за наслідками розгляду  справи   судом  після  складення  постанови  було  проголошено її зміст  -   про  накладення  адміністративного  стягнення  у виді  штрафу в розмірі  п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850  гривень,  в мінімальних  межах  санкції ч.1  статті 185-3 КУпАП,  яка передбачає накладення штрафу від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,  помилкове зазначення  судом  про  накладення  стягнення  у виді  штрафу в розмірі  340 грн, що  не передбачено  санкцією  цією  статті,   не  може  слугувати  підставою для  висновку про   порушення  судом  першої інстанції  принципу правової визначеності. 
Як вбачається  з матеріалів справи,  судом  першої інстанції  було  розглянуто  заяву  ОСОБА_1   про  зауваження  щодо  суттєвої  неправильності та неповноти  протоколу  судового  засідання  від  04.07.2025  у даній справі, про що 28  серпня  2025 року   винесено   постанову  про   відмову  в її  задоволенні.   
Судом  першої інстанції  також   було  розглянуто  заяву ОСОБА_1 від  01 вересня 2025 року   про  зауваження  щодо неповноти  протоколу  судового  засідання  від  28 серпня  2025 року,  в якому розглядалась  заява про  зауваження  щодо  неправильності та неповноти  судового  засідання  від  04.07.2025, про що  винесено  відповідну  постанову  від  02 вересня  2025 року. 
Встановлено,  що  судові засідання в даній справі фіксувались   за допомогою  технічних засобів.
Журнал судового засідання є процесуальним документом, в якому лише послідовно відображаються окремі моменти судового розгляду організаційно-інформативного характеру, процесуальні дії, які відбувалися у конкретному судовому засіданні по справі, перелік яких чітко окреслений у ст. 108 КПК України. 
Не відображення секретарем судового засідання в журналі судового засідання дослівного  перебігу  судового  засідання не вказує на неповноту журналу судового засідання, оскільки він не є стенограмою, весь хід судового засідання відображено у відповідному технічному засобі, що є невід`ємною частиною матеріалів судової справи.
Враховуючи наведене,  апеляційний суд  дійшов  висновку, що суд першої інстанції  дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-3 КУпАП, визначивши вид та розмір стягнення у межах санкції  цієї статті, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року про  притягнення  ОСОБА_1   до  адміністративної  відповідальності за  вчинення  адміністративного  правопорушення,  передбаченого  ч. 1 ст. 185-3 КУпАП  залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             Г. М. Кирилюк