ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/9389/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року (суддя Врона О.В.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом, просить  визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 Збройних Сил України у вигляді не звільнення ОСОБА_1 з військової служби протиправною;
Зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 Збройних Сил України звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі рапорту від 06.03.2025 року;
Зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу;
Зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 надати письмове повідомлення про скасування наказу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року було у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №160/9389/25 за позовом ОСОБА_1 до 1-Військової частини НОМЕР_1 , 2- Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення адміністративного позову у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що  такий спосіб забезпечення обґрунтовується представником з посилання на очевидну протиправність здійснення призову позивача на військову службу під час мобілізації з огляду на те, що позивач не підлягав мобілізації. Відповідно, внаслідок таких неправомірних рішень та дій відповідачів порушується право позивача на відстрочку, термін дії якої на момент призову і на цей час не закінчився, що свідчить на думку представника позивача про незаконність направлення його для проходження ним військової служби.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони Військовим частинам НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 вчиняти дії, спрямовані на подальше проходження позивачем військової служби, переведення, переміщення або звільнення, до вирішення справи по суті. утриматися від направлення позивача до інших військових частин або підрозділів;
утриматися від застосування до позивача заходів дисциплінарного або адміністративного впливу, пов`язаних із подачею ним рапорту на звільнення; забезпечити тимчасове збереження статусу позивача на період розгляду справи.
Вжити заходів щодо інформування залученої ВЧ НОМЕР_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 про заборону прийняття будь-яких кадрових або адміністративних рішень стосовно позивача до завершення розгляду справи.
Зобов`язати Військові частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 утриматись від будь-яких дій, пов`язаних з виконанням мобілізаційного розпорядження щодо ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду.
В обґрунтування заяви    ОСОБА_1 зазначає, що подальше перебування Позивача на військовій службі може унеможливити відновлення його прав у разі задоволення позову, а також створює реальні ризики невиконання майбутнього рішення суду, що відповідає критеріям ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відмовляючи у  задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень ст. 150 КАС України.
За висновками суду першої інстанції, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності відповідача може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Відповідно до частин 1, 2 ст.150  Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 151 КАС України  позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії .
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що обставини, на які посилається заявник у заяві про забезпечення позову, можуть бути встановлені судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.
Також суд першої інстанції вірно врахував, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб фактично вирішило б спір по суті, що суперечить меті застосування  ст. 150 КАС України.
Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений  ст. 329 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 17 вересня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш