УХВАЛА

03 листопада 2025 року 

м. Київ

справа №420/8478/25

адміністративне провадження № К/990/41592/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів -  Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі №420/8478/25, за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби (військової частини НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_5 ), НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_7 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби (військової частини НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_5 ), НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_7 ), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року;
- зобов`язати НОМЕР_1 загін морської охорони Державної прикордонної служби (військову частину НОМЕР_2 ) за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року, відповідно до положень абзаців                    3-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, з урахуванням виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби (військової частини НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_5 ), НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_7 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2024 року;
- зобов`язати НОМЕР_1 загін морської охорони Державної прикордонної служби (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4434,77 грн за період з 01 березня 2018 року по 24 вересня 2018 року та з     14 листопада 2018 року по 03 липня 2020 року, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту            5 Порядку №1078 та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку №44, з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4 434,77 грн за період з 25 вересня 2018 року по 14 листопада 2018 року, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку №44, з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_5 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4434,77 грн за період з 03 липня 2020 року по 23 листопада 2022 року, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку №44, з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати НОМЕР_6 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_7 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4434,77 грн за період з 23 листопада 2022 року по 31 грудня 2022 року, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року позов задоволено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум;
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_5 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 337,78 грн за періоди з 01 березня 2018 року по 24 вересня 2018 року та з 14 листопада 2018 року по 03 липня 2020 року, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_3 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 337,78 грн за період з 25 вересня 2018 року по 14 листопада 2018 року, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_5 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 337,78 грн за період з 03 липня                    2020 року по 31 грудня 2022 року, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, з урахуванням виплачених сум;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
13 жовтня 2025 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі №420/8478/25.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 проходив військову служба в органах Держприкордонслужби: з 24 березня 2015 року по                                    24 вересня 2018 року в 1 загоні морської охорони; з 25 вересня 2018 року по 14 листопада                       2018 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 14 листопада 2018 року по                         03 липня 2020 року у в загоні морської охорони; з 03 липня 2020 року по 23 листопада 2022 року в НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України; з 23 листопада 2022 року по 03 листопада 2023 року в НОМЕР_6 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.
Відомостей про те, що позивач є особою, що проходила військову службу у військовому званні генерал-майора, контр-адмірала, генерал-лейтенанта, віце-адмірала, генерал-полковника, адмірала, генерала армії України,  відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
У касаційній скарзі відсутнє будь-яке посилання скаржника на передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності. Мотиви, наведені у касаційній скарзі, зводяться лише до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування норм чинного законодавства.
Водночас, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник не обґрунтував випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не вказав випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 12, 13, 248, 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі №    420/8478/25.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді: 	О.Р. Радишевська  В.Е. Мацедонська  М.І. Смокович