П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/13201/25	

                                                                                                                                  Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В. 
                                                                                                                                  Час і місце ухвалення: м.  Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
                    головуючого  –  Лук`янчук О.В.
                    суддів              –  Бітова А. І.
                                                    –  Ступакової І. Г.    
                    при секретарі –  Потомському А. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “МАСКІНІ ПРОДАКТ” до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                              В С Т А Н О В И Л А :
ТОВ “МАСКІНІ ПРОДАКТ” звернулося до суду з позовом до Одеської митниці, в якому просило суд 
- визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000102/2 від 24.03.2025, № UA500020/2025/000103/2 від 24.03.2025, № UA500020/2025/000109/2 від 03.04.2025, № UA500020/2025/000111/2 від 04.04.2025, № UA500020/2025/000112/2 від 05.04.2025;
- визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000158 від 24.03.2025, № UA500020/2025/000159 від 24.03.2025, № UA500020/2025/000170 від 03.04.2025, № UA500020/2025/000173 від 04.04.2025, № UA500020/2025/000174 від 05.04.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що з метою митного оформлення ввезених товарів до Одеської митниці було надано митні декларації. Відповідачем прийнято рішення про відмову в митному оформленні у вигляді Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення з таких причин: відповідно до ст.55 МК України прийнято рішення про коригування митної вартості. Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500020/2025/000102/2 від 24.03.2025, № UA500020/2025/000103/2 від 24.03.2025, № UA500020/2025/000109/2 від 03.04.2025, № UA500020/2025/000111/2 від 04.04.2025, № UA500020/2025/000112/2 від 05.04.2025. Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України. Позивач вважає прийняті відповідачем рішення протиправними, оскільки з наданих документів безсумнівно і однозначно можна встановити вартість придбаного товару та відсутні будь-які суперечності та неповнота в наданих документах, які могли б вплинути на вартісні характеристики оцінюваного товару, а відповідач формально послався на ненадання повного переліку витребуваних документів, не зазначивши які саме обґрунтовані сумніви щодо вартості товару залишились не усунутими.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю “МАСКІНІ ПРОДАКТ”  до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000102/2 від 24.03.2025 року, № UA500020/2025/000103/2 від 24.03.2025 року, № UA500020/2025/000109/2 від 03.04.2025 року, № UA500020/2025/000111/2 від 04.04.2025 року, № UA500020/2025/000112/2 від 05.04.2025 року.
Визнано протиправними та скасовано картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000158 від 24.03.2025 року, № UA500020/2025/000159 від 24.03.2025 року, № UA500020/2025/000170 від 03.04.2025 року, № UA500020/2025/000173 від 04.04.2025 року, № UA500020/2025/000174 від 05.04.2025 року.
Стягнуто з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “МАСКІНІ ПРОДАКТ” судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 33354,50 грн. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця, подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та  прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що митним органом було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішень про коригування митної вартості товарів.
Апелянт вказує, що за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшимому, а тому як зазначив Верховний Суд України в постанові від 03.08.2021 року у справі № 640/13657/20, наявність в ЄАІС ДФС інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.
Вказує, що на підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: По МД № 25UA500020002138U1 від 24.03.2025, № 25UA500020002137U2 від 24.03.2025, № 25UA500020002357U6 від 03.04.2025, №25UA500020002368U0 від 04.04.2025, № 25UA500020002377U5 від 05.04.2025: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову відповідно до ст. 254 МКУ. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.
Апелянт звертає увагу на те, що декларантом не були подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій- четвертій  статті 53 МКУ, а відтак  встановлені митним органом розбіжності не були усунуті, на що суд першої інстанції не звернув уваги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що 17.02.2025 року між компанією “WYSOKI LOT” sp. Z o.o. (Польща) (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “МАСКІНІ ПРОДАКТ” (Покупець) укладено Контракт № 170225, відповідно до якого том 1.1 якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Контрактом Продавець зобов`язується передати у власність ПОКУПЦЕВІ, а Покупець зобов`язується прийняти у власність від Продавця на умовах, вказаних в інвойсі до даного контракту, (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2020 р.) товари. Рекламна продукція також може передаватися Продавцем у власність Покупцеві на безоплатній основі. Поставка товару по даному Контракту буде виконуватись партіями згідно інвойса на кожну партію.
07.03.2025 року між ТОВ “СІАР-ГРУПП” (Виконавець) та ТОВ “МАСКІНІ ПРОДАКТ” (Замовник) укладено Договір № 1 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується:
- за обумовлену плату І в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів (далі товарів) Замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у митниці, а також надавати інші, пов`язані із зовнішньоекономічною діяльністю Замовника, послуги;
- дії, пов`язані з декларуванням і митним оформленням товарів Замовника, здійснювати самостійно від свого імені за рахунок і за дорученням Замовника в порядку, передбаченому цим Договором та чинним законодавством України.
24.03.2025 року декларантом позивача з метою здійснення митного оформлення поставленого товару за вказаним Контрактом № 170225 від 17.02.2025 року до Одеської митниці була подана митна декларація № 25UA500020002138U1.
Товариство з обмеженою відповідальністю “МАСКІНІ ПРОДАКТ” митну вартість поставлених товарів визначило за основним методом, за ціною договору щодо товарів які імпортуються (вартість операції).
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: пакувальний лист б/н від 10,03.2025, інвойс (invoice) № WLMS20251003/6-UA від 10.03.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №б/н від 21.03.2025, декларація про походження товару № WLMS20251003/6-UA від 10.03.2025, контракт № 170225 від 17.02.2025, договір комісії № 170225-3 від 17.02.2025, договір № 1 від 07.03.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 24.03.2025.
Одеська митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеній митній декларації, встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: 
1) рахунок-фактура (інвойс) визначає вартість товару за рулон, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулону, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів; 
2) в пакувальному листі від 10.03.2025 № Б/н зазначена наявність торговельної марки “NDTextile", проте в інвойсі відомості щодо ТМ відсутні, що може свідчити про неврахування такої характеристики при встановленні вартості товару;
3) відповідно до умов викладених у Рахунку-фактурі (інвойс) та п.4.3 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. п.4.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі-ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством країн и-імпортера, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції; 
4) відповідно до ч. 10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару, разом з цим п. 1.3. Контракту визначено, що Страхування товару можливо за додатковою згодою сторін. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, та не надано до митного оформлення додаткової згоди сторін відповідно до Контракту, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.
На підставі зазначеного було зобов`язано позивача протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення;4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 
24.03.2025 року митному органу було надано лист яким повідомлено митний орган, що всі документи вже надані та інших додаткових документів надаватися не буде.
24.03.2025 року Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення №UA500020/2025/000102/2 про коригування заявленої позивачем митної вартості товару із застосуванням резервного методу. 
Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000158.
Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України.
24.03.2025 року декларантом позивача з метою здійснення митного оформлення поставленого товару за вказаним Контрактом № 170225 від 17.02.2025 року до Одеської митниці була подана митна декларація № 25UA500020002137U2.
Товариство з обмеженою відповідальністю “МАСКІНІ ПРОДАКТ” митну вартість поставлених товарів визначило за основним методом, за ціною договору щодо товарів які імпортуються (вартість операції).
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: пакувальний лист б/н від 07.03.2025, інвойс (invoice) № WLMS20250703/7-UA від 07.03.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №б/н від 21.03.2025, декларація про походження товару № WLMS20250703/7-UA від 07.03.2025, контракт № 170225 від 17.02.2025, договір комісії № 170225-3 від 17.02.2025, договір № 1 від 07.03.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 07.03.2025.
Одеська митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеній митій декларації, встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: 
1) в пакувальному листі від 21.03.2025 № Б/н з-поміж описових відомостей зазначено наявність на товарі № 1 та №2 , та згідно ЕМД від 24.03.2025 №25UA500020002137U2 торговельної марки “ESTextile”, проте в інвойсі відомості щодо ТМ відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки; 
2) відповідно до умов викладених у Рахунку-фактурі (інвойс) та п,4.3 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. п.4.21 СТ.58МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п. 198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою;
3) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару.
Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.
На підставі зазначеного було зобов`язано позивача протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення;4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 
24.03.2025 року Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення №UA500020/2025/000103/2 про коригування заявленої позивачем митної вартості товару із застосуванням резервного методу. 
Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000159.
Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України.
03.04.2025 року декларантом позивача з метою здійснення митного оформлення поставленого товару за вказаним Контрактом № 170225 від 17.02.2025 року до Одеської митниці була подана митна декларація № 25UA500020002357U6.
Товариство з обмеженою відповідальністю “МАСКІНІ ПРОДАКТ” митну вартість поставлених товарів визначило за основним методом, за ціною договору щодо товарів які імпортуються (вартість операції).
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: пакувальний лист б/н від 05.03.2025, інвойс (invoice) № WLMS20250503/9-UA від 05.03.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №860 від 01.04.2025, декларація про походження товару № WLMS20250503/9-UA від 05.03.2025, контракт № 170225 від 17.02.2025, договір комісії № 170225-1 від 17.02.2025, договір № 1 від 07.03.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 03.04.2025.
Одеська митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеній митній декларації, встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: 
1) Рахунком-фактурою передбачено відстрочка платежу на 365 днів з моменту отримання даної партії товару. П. 4.3. Контракту визначає термін оплати згідно контракту, інвойсів та митних декларацій до контракту протягом 365 банківських днів від дати, наступної за датою поставки товару. При цьому п. 5.1. Контракту визначає датою поставки дату оформленої митної декларації. Крім зазначеної розбіжності додатково варто документально визначити, дата якої оформленої митної декларації (при митному оформленні товарів у вільний обіг на митній території України; в країні відправлення; в країні транзиту) стосується п. 5.1. Контракту, а також що вважається датою митної декларації: дата подання до митного контролю чи дата завершення митного оформлення товарів за МД; 
2) В доповнення до викладеного вище пункту, визначені п. 4.3. Контракту терміни розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції (“WYSOKI LOT” sp. z о.о.), суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. 4.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п. 198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою;
3) п 1.1. Контракту визначає характер взаємовідносин продавця та покупця таким чином: продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняту! у власність від продавця товари. Продавець ( “WYSOKI LOT” sp. z o.o.) є резидентом Польщі. Відправник товару - PRESTIGE TEXTILES LIMITED, резидент КНР В гр. 4 автотранспортної накладної CMR від 01.04.2025 № 860 зазначено місце завантаження Румунія. До митного контролю не надано жодного документа щодо знаходження товарів на території країни продавця товарів. Таким чином для виконання умов п.1.1. Контракту продавцем повинні були залучатися треті особи, що повпливало на вартість товарів, проте у наданих до митного контрою документах це не зазначено;
4) в пакувальному листі від 05.03.2025 Б/Н вказано торгову марку товарів ATextile та виробника товарів PRESTIGE TEXTILES LIMITED. В Рахунку-фактуpi такі характеристики товарів не вказуються, проте при визначення вартості товарів є суттєвими. З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки.
Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.
На підставі зазначеного було зобов`язано позивача протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення;4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 
03.04.2025 року Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення №UA500020/2025/000109/2 про коригування заявленої позивачем митної вартості товару із застосуванням резервного методу. 
Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000170.
Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України.
04.04.2025 року декларантом позивача з метою здійснення митного оформлення поставленого товару за вказаним Контрактом № 170225 від 17.02.2025 року до Одеської митниці була подана митна декларація № 25UA500020002368U0.
Товариство з обмеженою відповідальністю “МАСКІНІ ПРОДАКТ” митну вартість поставлених товарів визначило за основним методом, за ціною договору щодо товарів які імпортуються (вартість операції).
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: пакувальний лист б/н від 21.03.2025, інвойс (invoice) № WLMS20252103/11-UA від 21.03.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №8955 від 02.04.2025, декларація про походження товару № WLMS20252103/11-UA від 21.03.2025, контракт № 170225 від 17.02.2025, договір комісії № 170225-1 від 17.02.2025, договір № 1 від 07.03.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 04.04.2025.
Одеська митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеній митній декларації, встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: 
1) Рахунком-фактурою передбачено відстрочка платежу на 365 днів з моменту отримання даної партії товару. П. 4.3. Контракту визначає термін оплати згідно контракту, інвойсів та митних декларацій до контракту протягом 365 банківських днів від дати, наступної за датою поставки товару. При цьому п. 5.1. Контракту визначає датою поставки дату оформленої митної декларації. Крім зазначеної розбіжності додатково варто документально визначити, дата якої оформленої митної декларації (при митному оформленні товарів у вільний обіг на митній території України; в країні відправлення; в країні транзиту) стосується п. 5.1. Контракту, а також що вважається датою митної декларації: дата подання до митного контролю чи дата завершення митного оформлення товарів за МД; 
2) В доповнення до викладеного вище пункту, визначені п. 4.3. Контракту терміни розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції (“WYSOKI LOT” sp. z о.о.), суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ 4.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ, Поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п. 198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою;
3) П. 1.1. Контракту визначає характер взаємовідносин продавця та покупця таким чином: продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти у власність від продавця товари. Продавець ( “WYSOKI LOT” sp. z о.о.) є резидентом Польщі. Відправник товару - SHAOXING KAIMING TEXTILES CO.,LTD., резидент КНР В гр. 4 автотранспортної накладної CMR від 02.04.2025 № 8955 зазначено місце завантаження Румунія. До митного контролю не надано жодного документа щодо знаходження товарів на території країни продавця товарів. Таким чином для виконання умов п.1.1. Контракту продавцем повинні були залучатися треті особи, що повиливало на вартість товарів, проте у наданих до митного контрою документах це не зазначено;
4) В пакувальному листі від 21.03.2025 Б/Н вказано торгову марку товарів MEXTextile та виробника товарів SHAOXING KAIMING TEXTILES CO.,LTD.. В Рахунку-фактурі такі характеристики товарів не вказуються, проте при визначення вартості товарів є суттєвими. З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки.
Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.
На підставі зазначеного було зобов`язано позивача протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення;4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 
04.04 2025 року до митного органу надійшов лист №б/н декларанта щодо надання на вимогу митного органу додаткового документа - прайс-листа від 21.03 2025 року № б/н, в якому, між іншим, наявні розбіжності, викладені в п.4 наведеного вище переліку.
04.04.2025 року Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення №UA500020/2025/000111/2 про коригування заявленої позивачем митної вартості товару із застосуванням резервного методу. 
Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000173.
Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України.
05.04.2025 року декларантом позивача з метою здійснення митного оформлення поставленого товару за вказаним Контрактом № 170225 від 17.02.2025 року до Одеської митниці була подана митна декларація № 25UA500020002377U5.
Товариство з обмеженою відповідальністю “МАСКІНІ ПРОДАКТ” митну вартість поставлених товарів визначило за основним методом, за ціною договору щодо товарів які імпортуються (вартість операції).
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: пакувальний лист б/н від 10.03.2025, інвойс (invoice) № WLMS20251003/9-UA від 10.03.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №583 від 03.04.2025, декларація про походження товару № WLMS20251003/9-UA від 10.03.2025, контракт № 170225 від 17.02.2025, договір комісії № 170225-1 від 17.02.2025, договір № 1 від 07.03.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 05.04.2025.
Одеська митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеній митній декларації, встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: 
1) Рахунком-фактурою передбачено відстрочка платежу на 365 днів з моменту отримання даної партії товару. П. 4.3. Контракту визначає термін оплати згідно контракту, інвойсів та митних декларацій до контракту протягом 365 банківських днів від дати, наступної за датою поставки товару. При цьому п, 5.1. Контракту визначає датою поставки дату оформленої митної декларації. Крім зазначеної розбіжності додатково варто документально визначити, дата якої оформленої митної декларації (при митному оформленні товарів у вільний обіг на митній території України; в країні відправлення; в країні транзиту) стосується п. 5.1. Контракту, а також що вважається датою митної декларації: дата подання до митного контролю чи дата завершення митного оформлення товарів за МД; 
2) В доповнення до викладеного вище пункту, визначені п. 4.3. Контракту терміни розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції (“WYSOKI LOT” sp. z 0.0 ), суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ 4.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п.198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою;
3) П. 1.1. Контракту визначає характер взаємовідносин продавця та покупця таким чином: продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти у власність від продавця товари Продавець ( “WYSOKI LOT” sp. z 0.0.) є резидентом Польщі. Відправник товару - PRESTIGE TEXTILES LIMITED ., резидент КНР В гр. 4 автотранспортної накладної CMR від 03.04.2025 № 583 зазначено місце завантаження Румунія. До митного контролю не надано жодного документа щодо знаходження товарів на території країни продавця товарів. Таким чином для виконання умов п.1.1. Контракту продавцем повинні були залучатися треті особи, що повпливало на вартість товарів, проте у наданих до митного контрою документах це не зазначено;
4) В пакувальному листі від 10.03.2025 Б/Н вказано торгову марку товарів MITextile та виробника товарів PRESTIGE TEXTILES LIMITED. В Рахунку-факту pi такі характеристики товарів (торгову марку та виробника) не вказуються, проте при визначення вартості товарів є суттєвими. З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки.
Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.
На підставі зазначеного було зобов`язано позивача протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення;4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 
05.04.2025 року до митного органу надійшов лист №б/н декларанта щодо надання на вимогу митного органу додаткового документа - прайс-листа від 10.03.2025 року № б/н, в якому, між іншим, наявні розбіжності, викладені в п.4 наведеного вище переліку
05.04.2025 року Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення №UA500020/2025/000112/2 про коригування заявленої позивачем митної вартості товару із застосуванням резервного методу. 
Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000174.
Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України.
Вважаючи рішення митного органу протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що митний орган не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товару, а в поданих при митному оформленні товару документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті та була сплачена за цей товар, а тому прийшов до висновку, щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних рішень.
Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного. 
Відповідно до ст. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з ч.1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Статтею 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч.2 цієї статті.
У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Статтею 54 МК України  визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5  ст.54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості, у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
Згідно з ч.6  ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до положень ч.2  ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно приписів  ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Стаття 57 МК України  встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Частиною 2  ст.58 МК України  визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно з ч.4  ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5  ст.58 МК України).
Відповідно до положень  ст.60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей  58  і  59  цього  Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Отже, з наведених норм вбачається, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.
Також, наведеними нормами передбачено, що витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Отже, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що декларантом для здійснення митного оформлення товару до митниці подано МД №25UA500020002377U5 від 05.04.2025, МД №25UA500020002368U0 від 04.04.2025, МД № 25UA500020002357U6 від 03.04.2025, МД №25UA500020002137U2 від 24.03.2025, МД № 25UA500020002138U1 від 24.03.2025
Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями позивачем надані документи, зазначені в графі 44 МД, зокрема: 
пакувальний лист б/н від 10,03.2025, інвойс (invoice) № WLMS20251003/6-UA від 10.03.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №б/н від 21.03.2025, декларація про походження товару № WLMS20251003/6-UA від 10.03.2025, контракт № 170225 від 17.02.2025, договір комісії № 170225-3 від 17.02.2025, договір № 1 від 07.03.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 24.03.2025, також надано пакувальний лист б/н від 07.03.2025, інвойс (invoice) № WLMS20250703/7-UA від 07.03.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №б/н від 21.03.2025, декларація про походження товару № WLMS20250703/7-UA від 07.03.2025, контракт № 170225 від 17.02.2025, договір комісії № 170225-3 від 17.02.2025, договір № 1 від 07.03.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 07.03.2025., крім того подано пакувальний лист б/н від 05.03.2025, інвойс (invoice) № WLMS20250503/9-UA від 05.03.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №860 від 01.04.2025, декларація про походження товару № WLMS20250503/9-UA від 05.03.2025, контракт № 170225 від 17.02.2025, договір комісії № 170225-1 від 17.02.2025, договір № 1 від 07.03.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 03.04.2025, також пакувальний лист б/н від 21.03.2025, інвойс (invoice) № WLMS20252103/11-UA від 21.03.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №8955 від 02.04.2025, декларація про походження товару № WLMS20252103/11-UA від 21.03.2025, контракт № 170225 від 17.02.2025, договір комісії № 170225-1 від 17.02.2025, договір № 1 від 07.03.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 04.04.2025, пакувальний лист б/н від 10.03.2025, інвойс (invoice) № WLMS20251003/9-UA від 10.03.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №583 від 03.04.2025, декларація про походження товару № WLMS20251003/9-UA від 10.03.2025, контракт № 170225 від 17.02.2025, договір комісії № 170225-1 від 17.02.2025, договір № 1 від 07.03.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 05.04.2025.
Під час здійснення митного контролю за МД митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено розбіжності, а тому для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до ч.2, ч. 3 ст. 53 МКУ Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову відповідно до ст. 254 МКУ. 
Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів. 
По МД № 25UA500020002138U1 від 24.03.2025: 24.03.2024 декларантом було надано лист №б/н від 24.03.2025 року, яким він повідомив що всі документи які стосуються вантажу вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть. Також, в якості додаткових документів на вимогу митного органу декларантом надано прайс-лист від 10.03.2025р б/н. В результаті розгляду вказаного документу, встановлено відсутність торговельної марки товару, відомостей щодо виробника товару та характеристики товару. 
По МД №25UA500020002137U2 від 24.03.2025: 24.03.2025 митним органом отримано прайс лист Б/н від 07.03.2025 та лист уповноваженої особи б/н від 24.03.2025 з повідомленням, що у встановлений термін інші додаткові витребувані митним органом надаватись не будуть. 
По МД №25UA500020002357U6 від 03.04.2025: 03.04.2025 до митного органу надійшов лист №б/н декларанта щодо надання на вимогу митного органу додаткового документа – прайс-листа від 05.03.2025 № б/н, в якому, між іншим, наявні розбіжності, викладені в п.4 наведеного вище переліку. 
По МД №25UA500020002368U0 від 04.04.2025: 04.04.2025 до митного органу надійшов лист №б/н декларанта щодо надання на вимогу митного органу додаткового документа – прайс-листа від 21.03.2025 № б/н, в якому, між іншим, наявні розбіжності, викладені в п.4 наведеного вище переліку. 
По МД №25UA500020002377U5 від 05.04.2025: 05.04.2025 до митного органу надійшов лист №б/н декларанта щодо надання на вимогу митного органу додаткового документа – прайс-листа від 10.03.2025 № б/н, в якому, між іншим, наявні розбіжності, викладені в п.4 наведеного вище переліку
В подальшому, митним органом прийнято оскаржувані рішення, у яких зокрема вказано що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішень про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000102/2 від 24.03.2025, № UA500020/2025/000103/2 від 24.03.2025, № UA500020/2025/000109/2 від 03.04.2025, № UA500020/2025/000111/2 від 04.04.2025, № UA500020/2025/000112/2 від 05.04.2025
Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.
Щодо посилання митного органу в рішенні №UA500020/2025/000102/2 від 24.03.2025 року на те, що рахунок-фактура (інвойс) визначає вартість товару за рулон, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулону, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів, то колегія суддів приходить до наступного.
Пунктом 2.1 Контракту № 170225 укладеного між компанією “WYSOKI LOT” sp. Z o.o. (Польща) (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “МАСКІНІ ПРОДАКТ” (Покупець), передбачено, що номенклатура, кількість та ціна товару вказуються в інвойсі на кожну партію.
Так, з матеріалів справи встановлено, що в інвойсі (invoice) N WLMS20251003/6-UA від 10.03.2025 наведені: найменування, адреса Продавця – компанії «WYSOKI LOT SP. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ "МАСКІНІ ПРОДАКТ", міститься посилання на контракт № 170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Дніпро; країна походження товарів - Китай; вказано, що страхування товарів 19 не проводилось; та Продавець передає товар Покупцю з відстрочкою платежу на 365 днів з моменту отримання даної партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар № 1 "Тканина", кількість - 378 рулонів, ціна 52,08 доларів США за рулон, сума – 19 686,24 доларів США; товар № 2 "Синтетична тканина", кількість - 1 372 рулонів, ціна 35,19 доларів США за рулон, сума – 48 280,68 доларів США; всього - 67 966,92 доларів США.
В рахунку-фактуру (інвойсі) № WLMS20251003/6-UA від 10.03.2025, вказана кількість метрів, рулонів кожного товару та ціна за одиницю товару, що дозволяє логічним шляхом визначити вартість такого товару, яка і вказана у відповідних інвойсах. 
При цьому, законодавство України не зобов`язує декларанта вказувати в інвойсі другорядні характеристики товару, наприклад ширину рулонів, метраж, якщо ці дані не впливають на ціну, фактично сплачену або яка підлягає сплаті.
Відсутність у інвойсі деталізації фізичних характеристик товару, таких як розміри рулонів, не є підставою для відмови у застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору.
Колегія суддів звертає увагу, що в Рекомендації Європейської економічної комісії ООН " Формуляр-зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі" (ECE/TRADE/148) (Женева, вересень 1983) не містять положень щодо обов`язкової наявності в рахунку-фактурі (інвойсі) другорядних, додаткових відомостей про виробника та торгової марки товару.
Разом з тим, в законодавстві України відсутні затверджена форма рахунку-фактури (інвойсу) та перелік обов`язкових реквізитів, які повинен містити рахунок-фактура (інвойс).
При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що відповідач без посилання на будь-якій законодавчий або підзаконний акт митного органу, у якості підстави для витребування додаткових документів вказує на відсутність розмірів рулонів, які визначені у якості одиниці товару. А отже, таке твердження митного органу є припущенням без зазначення будь-яких підстав навіть для таких припущень, оскільки одиниця товару та її вартість визначається сторонами договору в інвойсі (п.2.1 Контракту № 170225 від 17.02.2025 року)., а тому посилання митного органу на такі підстави є необгрунтованими.
Щодо зазначення митним органом в рішеннях №UA500020/2025/000102/2 від 24.03.2025 року, №UA500020/2025/000103/2 від 24.03.2025 року, №UA500020/2025/000109/2 від 03.04.2025 року, №UA500020/2025/000111/2 від 04.04.2025 року та №UA500020/2025/000112/2 від 05.04.2025 року про те, що в пакувальних листах від 10.03.2025 року № Б/н, від 21.03.2025 року № Б/н, від 05.03.2025 року № Б/н, від 21.03.2025 року № Б/н, від 10.03.2025 року № Б/н зазначена наявність торговельних марок “NDTextile”, “ESTextile”, “ATextile”, “MEXTextile”, “MITextile” проте в інвойсах відомості щодо ТМ відсутні, то колегія суддів зазначає наступне.
Так, в законодавстві України відсутнє положення про те, що рахунок-фактура (інвойс) в обов`язковому порядку повинен містити інформацію про виробника та торгову марку товару.
З матеріалів справи вбачається, що в  інвойсі (invoice) N WLMS20251003/6-UA від 10.03.2025 наведені: найменування, адреса Продавця – компанії «WYSOKI LOT SP. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ "МАСКІНІ ПРОДАКТ", міститься посилання на контракт № 170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Дніпро; країна походження товарів - Китай; вказано, що страхування товарів 19 не проводилось; та Продавець передає товар Покупцю з відстрочкою платежу на 365 днів з моменту отримання даної партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар № 1 "Тканина", кількість - 378 рулонів, ціна 52,08 доларів США за рулон, сума – 19 686,24 доларів США; товар № 2 "Синтетична тканина", кількість - 1 372 рулонів, ціна 35,19 доларів США за рулон, сума – 48 280,68 доларів США; всього - 67 966,92 доларів США. 
В інвойсі (invoice) N WLMS20250703/7-UA від 07.03.2025 наведені: найменування, адреса Продавця - компанії «WYSOKI LOT» SP. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ "МАСКІНІ ПРОДАКТ", міститься посилання на контракт № 170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Дніпро; країна походження товарів - Китай; вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець поставляє товари Покупцю з відстроченням платежу на 365 днів з моменту прийняття партії товарів; а також зазначений опис товарів: товару № 1 "Синтетична тканина", кількість – 72 501 метрів, ціна 0,82 доларів США за метр, сума - 59 450,82 доларів США; товару № 2 "Мереживна тканина", кількість – 5 852 метри, ціна 0,48 доларів США за метр, сума – 2 808,96 доларів США; всього – 62 259,78 доларів США. 
В інвойсі (invoice) № WLMS20250503/9-UA від 05.03.2025 наведені: найменування, адреса Продавця - компанії «WYSOKI LOT SP. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ "МАСКІНІ ПРОДАКТ", міститься посилання на контракт № 170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Дніпро; країна походження товарів - Китай; вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець поставляє товари Покупцю з відстроченням платежу на 365 днів з моменту прийняття партії товарів; а також зазначений опис товарів: товару № 1 "Ворсова тканина", кількість - 336 рулонів, ціна 39,36 доларів США за рулон, сума - 13 224,96 доларів США: товару № 2 "Синтетична тканина", кількість - 1946 рулонів, ціна 30,52 доларів США за рулон, сума – 59 391,92 доларів США; всього – 72 616,88 доларів США. 
В інвойсі (invoice) № WLMS20252103/11-UA від 21.03.2025 наведені: найменування, адреса Продавця - компанії «WYSOKI LOT» SP. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ "МАСКІНІ ПРОДАКТ", міститься посилання на контракт № 170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Дніпро; країна походження товарів - Китай; вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець поставляє товари Покупцю з відстроченням платежу на 365 днів з моменту прийняття партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар № 1 "Синтетична тканина", кількість - 1 268 рулонів, ціна 37,06 доларів США за рулон, сума – 46 992,08 доларів США. 
В інвойсі (invoice) № WLMS20251003/9-UA від 10.03.2025 наведені: найменування, адреса Продавця - компанії «WYSOKI LOT» SP. Z О.О.; найменування, адреса Покупця - ТОВ "МАСКІНІ ПРОДАКТ", міститься посилання на контракт №170225 від 17.02.2025, умови поставки СРТ - Дніпро; країна походження товарів -Китай; вказано, що страхування товарів не проводилось; та Продавець поставляє товари Покупцю з відстроченням платежу на 365 днів з моменту прийняття партії товарів; а також зазначений опис товарів: товар № 1 "Синтетична тканина", кількість - 2 557 рулонів, ціна 32,15 доларів США за рулон, сума - 82 207,55 доларів США.
Інформація, вказана в рахунках-фактурах (інвойсах) № WLMS20251003/6-UA від 10.03.2025, № WLMS20250703/7-UA від 07.03.2025, № WLMS20250503/9-UA від 05.03.2025, № WLMS20252103/11-UA від 21.03.2025, № WLMS20251003/9-UA від 10.03.2025, повністю відповідає інформації, що зазначена в інших товаросупровідних документах.
Крім того, судом першої інстанції правомірно зазначено, що інвойс та пакувальні листи викладені на фірмовому бланку компанії “WYSOKI LOT” sp. Z o.o. та скріплені печаткою “WYSOKI LOT” sp. Z o.o.. У пакувальних листах від 10.03.2025 року № Б/н, від 21.03.2025 року № Б/н, від 05.03.2025 року № Б/н, від 21.03.2025 року № Б/н, від 10.03.2025 року № Б/н зазначено, що країна виробник - Китай, виробник товару є “SHAOXING KEQIAO DISTRICT HOUW EN IMPORT AND EXPORT CO., LTD.”, “PRESTIGE TEXTILES LIMITED”, “SHAOXING К AIMING TEXTILES CO., LTD” та “SUZHOU CO-MEGA IMPORT AND EXP ORT CO., LTD” в митних деклараціях зазначено Торговельні марки та Виробника.
На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що законодавство України не зобов`язує декларанта вказувати в інвойсі другорядні характеристики товару, наприклад виробника чи торговельну марку, якщо ці дані не впливають на ціну, фактично сплачену або яка підлягає сплаті, а тому посилання митниці в цій частині є безпідставними.
Розбіжності ж між інвойсом та пакувальним листом, зокрема відсутність у інвойсі даних і про виробника чи торговельну марку, не є достатньою підставою для коригування митної вартості, оскільки відсутня законодавчо встановлена вимога щодо обов`язкового зазначення виробника чи торгової марки в інвойсі.
В той же час, митний орган не обґрунтував та не надав доказів, як саме відсутність деталізації відомостей про товар (наприклад виробника чи інших характеристик) впливає на правильність заявленої митної вартості. Також Одеською митницею не обґрунтовано та не доведено, що торговельна марка, зазначена у пакувальних листах, є фактором, який впливає на ціноутворення в даній операції.
Щодо доводів митного органу в рішеннях №UA500020/2025/000102/2 від 24.03.2025 року та №UA500020/2025/000103/2 від 24.03.2025 року про те, що відповідно до ч. 10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару, разом з цим п. 1.3. Контракту визначено, що Страхування товару можливо за додатковою згодою сторін. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, та не надано до митного оформлення додаткової згоди сторін відповідно до Контракту, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 7 частини 10  статті 58 Митного кодексу України від 13.03.20124495-І при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів.
Також, пунктом 8 частини 2  статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495- І передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У п. 1.3. Контракту зазначено, що страхування товару можливе за додатковою згодою сторін, а за твердженням позивача, а в контракті № 170225 від 17.02.2025 року не передбачено обов`язку сторін здійснювати страхування вантажу.
Колегія суддів також зазначає, що відповідно до інвойсів № WLMS20251003/6-UA від 10.03.2025 року, № WLMS20250703/7-UA від 07.03.2025 року товар був поставлений на умовах СРТ Дніпро та зазначено, що страхування товару не здійснюється. 
В статті А.5 "Страхування" розділу А "Обов`язки продавця" умов поставки СРТ (CARRIAGE PAID TO (... named place of destination) ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО (... назва місця призначення) Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Продавець не має жодного зобов`язання перед покупцем щодо укладення договору (контракту) страхування".
В статті В.5 "Страхування" розділу В "Обов`язки покупця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Покупець не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладення договору (контракту) страхування".
Крім того, в листах б/н від 24.03.2025 уповноважена особа декларанта (ТОВ "СІАРГРУПП") повідомила митницю про те, що страхування вантажу не здійснювалось, про що наявна відповідна інформація в інвойсах (invoice) № WLMS20251003/6-UA від 10.03.2025, N WLMS20250703/7-UA від 07.03.2025.
З огляду на вищезазначене, виявлені митним органом розбіжності є безпідставними, необґрунтованими, які спростовуються наявними у матеріалах справи документами наданими до митного оформлення.
Стосовно посилання митного органу в рішеннях №UA500020/2025/000109/2 від 03.04.2025 року, №UA500020/2025/000111/2 від 04.04.2025 року та №UA500020/2025/000112/2 від 05.04.2025 року про те, що до митного контролю не надано жодного документа щодо знаходження товарів на території країни продавця товарів. Таким чином для виконання умов п.1.1. Контракту продавцем повинні були залучатися треті особи, що могло вплинути на вартість товарів, проте у наданих до митного контрою документах це не зазначено, то колегія суддів зазначає, що така вимога не передбачена нормами Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у частині 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI не містить документів, які підтверджують знаходження товарів на території країни продавця. Також перелік додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів та надаються декларантом на запит митного органу, наведений у частині 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI не містить документів, які підтверджують знаходження товарів на території країни продавця. Отже, документи, які підтверджують знаходження товарів на території країни продавця, не є документами, що підтверджують митну вартість товарів, в законодавстві України відсутні норми, які зобов`язують декларанта для підтвердження митної вартості товарів подавати до митного органу відповідні документи.
Крім того, пунктом 1.4 Контракту № 170225 від 17.02.2025 року передбачено, що сторонами встановлено перелік необхідних товаросупровідних документів, а саме: CMR, інвойс, які є невід`ємною частиною Контракту.
Відповідно до п. 3.1 Контракту № 170225 від 17.02.2025 року умови поставки, місце і призначення та вид транспорту, що застосовується для перевезення товару від Продавця Покупцеві визначаються сторонами в інвойсі на кожну окрему партію товару згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2020 р.
Як вже зазначалося, в рахунках-фактурах № WLMS20251003/6-UA від 10.03.2025 року, № WLMS20250703/7-UA від 07.03.2025 року, № WLMS20250503/9-UA від 05.03.2025 року, № WLMS20252103/11-UA від 21.03.2025 року, № WLMS20251003/9-UA від 10.03.2025 року зазначені умови поставки СРТ - Дніпро.
Таким чином, за умови поставки СРТ Дніпро компанія «WYSOKI LOT» sp. z o.o. (Польща) зобов`язана сплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення (м. Дніпро), тобто, ці витрати включені до ціни, що була сплачена або підлягає сплаті позивачем, а тому митний орган у відповідності до положень ч. 2 ст.  53, ч. 10 ст.  58 Митного кодексу України не мав права вимагати таких документів.
Позивачем під час розмитнення товарів по всім поставкам надані міжнародні автомобільні накладні (CMR), які у відповідності до  ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»  є товарно-транспортними документами.
Відповідно до умов поставки СРТ продавець має право залучати перевізників, постачальників або інших контрагентів для виконання своїх зобов`язань щодо транспортування товарів. У даному випадку відправник із КНР та місце завантаження в Румунії не суперечать умовам контракту №170225 від 17.02.2025 року чи умовам поставки СРТ, оскільки організація логістики через третіх осіб є стандартною практикою в міжнародній торгівлі, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Щодо тверджень митного органу в рішеннях №UA500020/2025/000102/2 від 24.03.2025 року, №UA500020/2025/000103/2 від 24.03.2025 року, №UA500020/2025/000109/2 від 03.04.2025 року, №UA500020/2025/000111/2 від 04.04.2025 року та №UA500020/2025/000112/2 від 05.04.2025 року про те, що відповідно до умов викладених у Рахунку-фактурі (інвойс) та п,4.3 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. При цьому п. 5.1. Контракту визначає датою поставки дату оформленої митної декларації. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. 4.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п. 198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 4.2, 4.3, 5.1 контракту від 17.02.2025 року №170225 оплата товару покупцю проводиться шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок продавця; покупець повинен здійснити оплату товару згідно контракту, інвойсів та митних декларацій протягом 365 банківських днів від дати, наступної за датою поставки товару; датою поставки товару потрібно вважати дату, визначену в п. 5.1 контракту; датою поставки товару слід вважати дату оформленої митної декларації.
Відповідно до Інвойсів продавець поставляє товари покупцю з відстроченням платежу на 365 днів з моменту отримання партії товарів.
З цих підстав позивачем митному органу не надавалися платіжні документи враховуючи їх відсутність.
Твердження про те, що оплата з відстрочкою платежу суперечить світовій практиці торгових взаємовідносин є припущеннями митного органу щодо дійсності вартості імпортованого товару, однак у відповідності до положень ч. 2  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України  саме на суб`єкт владних повноважень покладений обов`язок доведення правомірності свого рішення. В даному випадку відповідач не довів обставин недійсності вартості імпортованих товарів
При цьому, колегія суддів зазначає, що відстрочка платежу не стосується числового значення заявленої декларантом митної вартості товарів, а тому не могла бути підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також підставою для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів.
Платіжні документи можуть підтверджувати митну вартість тільки в разі, якщо на момент митного оформлення, товар оплачений, однак строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару.
Крім того, норми Цивільного кодексу України, або Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» не встановлено жодних обмежень щодо максимального строку відстрочки платежів. При цьому сторони є вільними в укладенні договорів, самостійно визначають умови договору, умови відстрочки сплати за товар відповідають нормам цивільного законодавства.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що, відстрочка платежу на 365 банківських днів, передбачена Контрактом № 170225 від 17.02.2025 року, є добровільною домовленістю сторін, що відображає їхні комерційні інтереси та повністю відповідає вимогам законодавства, а доводи митниці таких висновків не спростовують.
Щодо кваліфікації контракту як прихованого лізингу, суд звертає увагу, що між позивачем та його контрагентом фактично укладений контракт купівлі-продажу товару і зміст контракту ці обставини підтверджує, а митним органом не зазначено жодної конкретної ознаки проведення позивачем лізингових операцій за контрактом. Відстрочення платежу передбачено нормами цивільного законодавства та не свідчить про здійснення лізингової операцій, а контракт №170225 від 17.02.2025 року не відповідає ознакам фінансового лізингу, передбаченим  ст. 5 Закону України «Про фінансовий лізинг».
Щодо формування податкового кредиту, слід зазначити, що відповідно до  ст. 198 Податкового кодексу України платник податків має право включити до складу податкового кредиту суми ПДВ, сплачені або нараховані у разі ввезення товарів на митну територію України, тобто ключовим є сплата ПДВ до державного бюджету під час митного оформлення товару, ця норма не містить вимог щодо оплати вартості товарів.
Стосовно доводів відповідача про те, що митному органу не зрозуміло що вважається датою митної декларації, відповідно до п. 5.1. Контракту: дата подання до митного контролю чи дата завершення митного оформлення товарів за МД, то колегія суддів  зазначає, що у відповідності до п. 5.1 Контракту № 170225 від 17.02.2025 року датою поставки товару вважати дату оформленої митної декларації.
Щодо посилань в оскаржуваному рішенні, що джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, то колегія суддів зазначає наступне.
Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.
Колегія суддів зазначає, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДПС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.
Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить, що при коригуванні митної вартості товарів, декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України позивач немає, що є позбавленням позивача права доступу до митної декларації, яку використовував митний орган при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, та порушенням принципу змагальних процесів.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості, заявленій ТОВ, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений  МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
Окрім того, посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.
При цьому, Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.
Верховний Суд також неодноразово зауважував, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності  Митним кодексом України  не передбачено. Також, одночасно слід врахувати й те, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25.02.2020р. справа №260/718/19; 27.04.2020р. справа №140/804/19).
В постанові від 30.04.2020 по справі №820/231/16 Верховний Суд, зокрема, також вказує на те, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.
Таким чином, твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару, є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.
Ще одна обставина, яка на думку митного органу, впливає на митну вартість товарів, зазначена у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, а саме: відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).
Проте, колегія суддів вважає такі посилання митниці безпідставними, оскільки митним органом не наведено обставин та не надано доказів, яким чином документи, які були надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Окрім того, у відповідності до положень  Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у  ст.58-63 цього кодексу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018р. у справі за №814/2659/16, від 24.01.2019р. у справі за №804/3893/17.
Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.
Суд зазначає, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених  наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).
У даному випадку Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої  статті 55 МК України  щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
Окрім того, колегія суддів наголошує, що рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару. Висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Відповідно до ч.3  ст.318 МК України, митний контроль передбачає мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Проте, приписи вказаної статті митним органом були порушені, оскільки саме формальний підхід до наданих документів та їх опрацювання став причиною прийняття протиправного рішення.
Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими.  
Посилання апелянта на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності та приймаючи рішення про коригування митної вартості, в п.33 якого вказані підстави, якими в тому числі обґрунтовано апеляційну скаргу та які на думку апелянта помилково не були враховані судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає хибними, оскільки відповідачем не доведено неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинними МД документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2  статті 58 МК України  обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6  статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті  57  та частини 3 статті  58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5  статті 328 КАС України 
                                                                Повний текст постанови складено та підписано 09 вересня 2025 року . 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова