Справа № 342/259/23 
Провадження № 22-ц/4808/1374/25 
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М. 
Суддя-доповідач Мальцева 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:  
головуючого судді            Мальцевої Є.Є.
суддів:                     Девляшевського В.А., Луганська В.М., 
секретар Гудяк Х.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Борщенко Владлени Валеріївни на ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дублікатів виконавчих листів,
в с т а н о в и в:

У червні 2025 року ОСОБА_2  звернулась до Івано-Франківського міського суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 342/259/23 (провадження 2/342/242/2023) на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в частині стягнення з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн та в частині стягнення з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.
Заява мотивована тим, що рішенням Городенківським районним судом Івано-Франківської області 24.05.2023 у справі №342/259/23 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про  розірвання шлюбу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. На підставі рішення суду видано виконавчі листи. Враховуючи, що боржник ОСОБА_1 перебуває за межами України, виникла необхідність у примусовому виконанні судового рішення на території іноземної держави, що відповідно до міжнародних договорів, зокрема Конвенції про  правову допомогу і правові  відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 21.01.2006, а також Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань  надання  правової  допомоги в цивільних справах від 29.01.2016, здійснюється у встановленому  міжнародному  порядку. 
04.11.2024 заявник подала клопотанням до Міністерства юстиції України як центрального органу з питань правової допомоги про визнання та виконання  відповідного судового рішення для подальшого направлення  їх до компетентного суду іноземної держави. До  заяви долучено всі необхідні документи, в тому  числі  оригінали  виконавчих листів разом із  завіреним нотаріально  перекладом на англійську мову.  За результатом розгляду клопотання було повернуто виконавчі листи, видані Городенківським районним  судом, оскільки зазначені документи підлягають виконанню виключно на території  України. 
На підтвердження повернення наданих документів Міністерство юстиції України надано відповідь на просту  письмову кореспонденцію, оплачену з використанням відбитків про оплату.  З даного  документу вбачається, що 25.11.2024 Міністерством юстиції України  через  відділення  «Київ-1» було передано до відправлення 124 одиниці  поштових  відправлень, серед них – відповідь за вих. № 161523/П-32720/12/1/13, адресована ОСОБА_2 як просте письмове відправлення. Однак,  за вказаною адресою у клопотанні  заявник не проживає, у зв`язку з чим станом на момент звернення поштове відправлення не було  отримано адресатом. Водночас інформація щодо його  повернення чи втрати відсутня.  
АТ «Укрпошта» надала відомості, що інформація в автоматизованій системі  Укрпошти  зберігається протягом  6-ти місяців та протягом 6-ти місяців Укрпошта здійснює перевірку та надає інформацію/копії документів щодо пересилання  та вручення поштових відправлень. Враховуючи вищевикладене, провести перевірку пересилання простого поштового відправлення від 25.11.2024 не надається можливим.
Оскільки оригінали дублікатів виконавчих листів були втрачені під час поштового пересилання, їх місцезнаходження не встановлено, що фактично унеможливлює звернення до компетентного органу іноземної держави для виконання судового рішення, заявник просить видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі № 342/259/23 (провадження 2/342/242/2023).

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2025 року заяву  ОСОБА_2 про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 342/259/23 задоволено.
Видано дублікат  виконавчого листа по справі № 342/259/23 (провадження 2/342/242/2023) на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в частині стягнення з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Видано дублікат виконавчого листа по справі № 342/259/23 (провадження 2/342/242/2023) на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в частині стягнення з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.
Не погодившись з ухвалою суду,представник ОСОБА_1 адвокат Борщенко В. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2025 року скасувати та відмовити у видачі виконавчих листів.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов висновку про втрату виконавчих листів виключно на підставі пояснень заявника та супровідного листа Міністерства юстиції України. Проте відсутній опис вкладення поштового відправлення документ, який би засвідчував, що до Міністерства юстиції України дійсно були надіслані саме оригінали виконавчих листів, а не їхні копії чи інші матеріали. Однак відсутні належні процесуальні засоби, які б надійно підтверджували, що саме виконавчі листи були вкладені до поштового відправлення. Зокрема, відсутність опису вкладення унеможливлює встановити, що містилося в конверті. Без наявності такого опису (оформленого згідно з вимогами) не можна сприймати сам факт направлення виконавчих листів як підтверджений.
При цьому оригінали виконавчих листів не входять до обов`язкового переліку документів, які подаються до Міністерства юстиції для подальшої передачі компетентним органам іноземної держави. Це означає, що заявник міг взагалі не подавати оригінали виконавчих листів до Міністерства юстиції, оскільки цього не вимагає ані закон, ані міжнародні договори; за відсутності такого обов`язку оригінали виконавчих листів могли заявником не відправлятись. Вказує, що оригінали виконавчих листів могли не направлятись до Міністерства юстиції, а отже, посилання на їх втрату або зникнення є необґрунтованим та вони можуть перебувати у розпорядженні стягувача.
Із матеріалів випливає, що стягувачка вже ініціювала процедуру визнання та виконання рішення суду за кордоном через Міністерство юстиції України. Одночасно вона звернулася до суду з вимогою видати дублікати цих виконавчих листів, що створює реальний ризик пред`явлення одного й того самого рішення до виконання у двох різних юрисдикціях - в Україні та за кордоном. Такі дії прямо суперечить принципу єдності виконавчого провадження, принципу правової визначеності та забороні повторного виконання одного й того самого рішення, яка випливає з змісту ст. 1 та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, заявнику було достеменно відомо, що відповідач тривалий час перебуває за межами України, однак не вжито жодних заходів для належного повідомлення про подану заяву та надання можливості ознайомитися з її змістом і доданими матеріалами. Такі дії призвели до фактичного обмеження права відповідача на доступ до правосуддя та порушення принципу змагальності сторін. Отже, за відсутності доказів належного направлення відповідачу копії заяви про видачу дубліката виконавчих листів із доданими документами, суд першої інстанції був зобов`язаний залишити цю заяву без розгляду, а не переходити до її розгляду по суті.
Таким чином, наявні підстави для скасування ухвали Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2025 рокута відмови у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа.
Представник ОСОБА_2 адвокат Жуковський В.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечив, вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою. 
Вказує, що посилання в апеляційній скарзі про те, що відповідачу не було належним чином направлено копію заяви спростовується відомостями поштової квитанції та конвертом із відміткою про повернення. Фактичне неотримання кореспонденції з причин, що не залежали від заявника не підтверджують недобросовісності заявника щодо виконання вимог процесуального закону.
Щодо доводів про відсутність підтвердження втрати виконавчих листів, вказує, що у своїй відповіді Міністерство юстиції України від 14 лютого 2025 року підтвердило про повернення клопотання ОСОБА_2 на адресу заявника разом з оригіналами виконавчих листів. При цьому відправлення відбулось на адресу м. Київ а/с 6, де заявниця не проживає, що і призвело до втрату конверту. Посилання на те, що подання оригіналів виконавчих листів до Міністерства юстиції не є обов`язковим не спростовує факт їх подання. 
Жодних дій, спрямованих на одночасне виконання рішення суду у справі як на території України, так і закордоном, заявниця не вчиняла. Відтак підстав для висновку про зловживання процесуальними правами немає.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Борщенко В.В. до апеляційного суду не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Ухвалою апеляційного суду від 22 вересня 2025 року справа призначена до судового розгляду в Івано-Франківському апеляційному суді на 14 жовтня 2025 року.
14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Борщенко В.В.   до апеляційного суду не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
14 жовтня 2025 року на електронну адресу Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 – адвоката Борщенко В.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із з тим, що вона зайнята в іншому судовому процесі. 
Підтверджень таких обставин суду не надано. 
Розгляд справи відкладений на 23 жовтня 2025 року. 
23 жовтня 2025 року на електронну адресу Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 – адвоката Борщенко В.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із з тим, що вона зайнята в іншому судовому процесі. До заяви не долучено жодних підтверджень участі адвоката в інших справах. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Разом з тим частина друга вказаної статті передбачає, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційне провадження у справі відкрито 18 серпня 2025 року. 
Як визначено статтею 371 ЦПК України,  апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.  У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.
В постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №910/12842/17 зазначено, що довід сторони про неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах. Наведені стороною обставини в обґрунтування причин неявки представника у судове засідання не можуть бути визнані судом поважними, адже не є об`єктивно непереборними. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. В даній справі суд врахував, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, в матеріалах справи наявний відзив позивача на апеляційну скаргу і участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, тому дійшов правильного висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні за відсутності представника відповідача.
Колегія суддів в даному випадку також враховує, що до заяв про відкладення розгляду справи від 14 та 23 жовтня 2025 року, які подані в дні призначених судових засідань, адвокат Борщенко В.В. не долучила жодних доказів причин, на які посилалася в заяві, не обгрунтувала неможливість розгляду справи без участі представника.
Крім того, представник позивача реалізував процесуальні права шляхом подачі апеляційної скарги. 
З вищенаведеного можна дійти до висновку, що процесуальним законом суду апеляційної інстанції надано право розгляду справи за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про розгляд справи. 
Відтак, колегія суддів вважає, що клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , яка заперечила доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області 24.05.2023 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про  розірвання шлюбу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.
На виконання рішення Городенківського  районного  суду Івано-Франківської області№342/259/23 видано виконавчі листи, зокрема 24 травня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору в розмірі 1073, 60 грн та стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн (Т.2 а.с.124, 143).
Видані виконавчі листи на підставі заяви адвоката позивача ОСОБА_2 - Резнік К.О.  були надіслані  на адресу  представника  позивача. (Т.2 а.с. 105)
Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення  підтверджується, що представник  позивача ОСОБА_3   виконавчі листи  по справі № 342/259/23 та копію  рішення  отримала 28.11.2023.  ( Т.2 а.с.106 )
Із копії супровідного  листа Міністерства  юстиції України  від 22.11.2024 слідує, що  Міністерство юстиції  України повертає ОСОБА_2 (адреса: 01033, м. Київ,а/с 6)    виконавчі листи, видані Городенківським районним судом про стягнення аліментів та коштів  ОСОБА_1 , оскільки  зазначені  документи підлягають   виконанню  виключно на території України.  (Т.2 а.с.127-128).
ОСОБА_2 пояснила, що за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ) не проживає, листів від Міністерства юстиції  України не отримувала. Водночас інформація щодо його  повернення чи втрати  відсутня. Згідно з відповіддю АТ «Укрпошта» зазначено, що  інформація   в автоматизованій системі Укрпошти  зберігається протягом  6-ти місяців та протягом  6-ти місяців Укрпошта  здійснює перевірку та надає  інформацію/копії  документів щодо  пересилання  та вручення поштових відправлень, тому не можливо провести  перевірку  пересилання та відстежити   просте  поштове відправлення від 25.11.2024. ( т.1 а.с. 133).
З  відповіді начальника Городенківського відділу ДВС у Коломийському районі  Івано-Франківської області Західного  міжрегіонального управління Міністерства юстиції Р.Якубіва від 07.07.2025 за № 41753  встановлено, що  відповідно до даних АСВП виконавчі  документи про стягнення  з ОСОБА_1   витрат  на правничу  допомогу  та судовий збір  на користь ОСОБА_2 , у відділ не пред`являвся та не виконанні не перебуває. (Т.2 а.с.170).

Задовольняючи заяву про видачу дублікату виконавчих листів, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі листи, які  були надані заявниці як стягувачу були втрачені  з поважних причин, незалежно від заявника, а саме  при пересиланні, і строк, встановлений для пред`явлення виконавчих документів до виконання не закінчився, тому суд вважав можливим заяву про видачу дублікатів  виконавчих  листів  задовольнити.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується.
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Положеннями Цивільного процесуального Кодексу України передбачена можливість видачі по справі як виконавчого листа, так і його дублікату. 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/088 (провадження № 61-10540св22)).

В Постанові від 28.02.2024 року у справі №572/3591/10 Верховний Суд в аналогічних правовідносинах зазначає: суд має врахувати, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Отже, суду необхідно встановити, які докази надані заявником на підтвердження втрати виконавчого листа.
Також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати.
При задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі № 342/259/23 (провадження 2/342/242/2023), судом першої інстанції правильно враховано, що заявником надано достатньо доказів на підтвердження вчинення усіх необхідних дій для розшуку оригіналів виконавчих документів, так само як і доказів його втрати.
Апеляційний суд враховує, що при вирішенні питання про видачу дублікату виконавчих листів у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Суд першої інстанції встановив, та апеляційним судом перевірено, що стягувач надала доказів втрати виконавчого листа,за таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявник міг не подавати оригінали виконавчих листів до Міністерства юстиції, оскільки цього не вимагає ані закон, ані міжнародні договори, оригінали виконавчих листів могли не направлятись та вони можуть перебувати у розпорядженні стягувача, носять характер припущень, нічим не підтверджені.
Посилання апелянта на те, що відсутній опис вкладення поштового відправлення документ, який би засвідчував, що до Міністерства юстиції України дійсно були надіслані саме оригінали виконавчих листів, а не їхні копії чи інші матеріали, не є слушними, оскільки відсутність опису вкладення не є підставою для заперечення факту відправлення виконавчих листів, якщо інші надані матеріали (службовий лист, пояснення заявника, вихідна кореспонденція Міністерства юстиції України тощо) у своїй сукупності логічно та послідовно підтверджують факт надсилання виконавчих листів.

З огляду на викладене,  колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскарженого рішення. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглянувши справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати відносяться на рахунок апелянта.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Борщенко Владлени Валеріївни залишити без задоволення. 
Ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2025 рокузалишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24 жовтня 2025 року.

Судді                                                Є.Є. Мальцева
       В.А. Девляшевський 
       В.М.Луганська