Номер провадження: 22-ц/813/1990/25 
Справа № 947/469/24
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
23.10.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,
секретаря судового засідання – Нечитайло А.Ю.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
третя особа - Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,
на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року, ухвалене у складі судді Васильків О.В.,
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, третя особа - Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, третя особа - Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2018 року по справі № 520/6104/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягуються з позивача ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1000,00 грн, щомісячно, починаючи з 21.05.2018 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
З травня 2023 року донька сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачем в його будинку АДРЕСА_1 та знаходиться повністю на його утриманні, тобто змінилися обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь позивачки, однак на теперішній час аліменти на утримання дитини все ще стягуються з позивача на користь відповідача. 
Мати дитини ОСОБА_2 у вихованні доньки ніякої участі не приймає. Матеріальної та фінансової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. За місцем проживання дитину не відвідує та не спілкується, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, станом здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу. Зазначає, що в досудовому порядку угоди щодо утримання дитини батьки не досягли.
На підставі викладеного позивач, з урахуванням зменшення позовних вимог, просив суд припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти, що стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2018 року по справі №520/6104/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Київський районний суд м. Одеси рішенням від 09.07.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, задовольнив. Припинив стягнення з ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти, що стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2018 року по справі №520/6104/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.01.2024 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 та судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Суд першої інстанції, враховуючи, що дитина на теперішній час проживає з батьком та перебуває на його утриманні, дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів з батька на користь матері дитини, та вважав доцільними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2024 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що дитина визначила своє місця проживання з позивачем. Посилається, що той із батьків на ім`я якого виплачуються аліменти розпоряджається ними винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини тому припинення стягнення аліментів можливе, якщо отримувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину.
Зазначає, що наведена позивачем вимога про визнання виконавчого листа, виданого в іншій цивільній справі таким, що не підлягає виконанню, не відповідає вказаним вище способам захисту, та взагалі не могла бути розглянута по суті в порядку позовного провадження шляхом розгляду позову.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.08.2024 року відкрито провадження у справі, роз`яснено ОСОБА_1 право подання до апеляційного суду у письмовій формі відзиву, роз`яснено Першому Київському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) право подати до Одеського апеляційного суду пояснення у письмовій формі.
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття провадження отримав 16.08.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав 16.08.2024 року та 02.08.2024 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
ОСОБА_1 копія ухвали про відкриття провадження та копія апеляційної скарги надсилались засобами поштового зв`язку, конверт повернувся до суду із зазначенням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Від ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_5 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого зазначено, що судом першої інстанції вірно застосовані норми матеріального права, справа розглянута з додержанням норм процесуального права, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року без змін.
Учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник ОСОБА_1  -  Садаклієв І.І., Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судові повістки отримали 08.08.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128, ч.5 ст. 130 ЦПК України.
З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності учасників справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, а саме, що суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що дитина на теперішній час проживає з батьком та перебуває на його утриманні, дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів з батька на користь матері дитини, та вважав доцільними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Припинив стягнення з ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти, що стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2018 року по справі №520/6104/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.01.2024 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 13.11.2007 року зроблено відповідний актовий запис за №1843, що вбачається з свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі. Батьками вказані: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.10.2015 року шлюб, зареєстрований 19.04.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №327 між ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , маючих малолітню дитину – розірвано.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1000,00 грн, щомісячно, починаючи з 21.05.2018 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Семенішиною Ю.М. від 10.04.2023 року встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня, знято арешт з усіх рахунків боржника.
Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.12.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 8901,22 грн.
Згідно характеристики, виданої в.о. директора Одеського ліцею №28 Одеської міської ради В. Балашовою та класним керівником Л. Бойченко, ОСОБА_4 навчається в Одеському ліцеї №28 з вересня 2022-2023 н/р. по теперішній час. За період навчання зарекомендувала себе здібною ученицею, матеріал засвоює переважно на достатньому рівні. Відвідує дистанційні уроки. Має добру пам`ять, розвинуте логічне мислення, легко переключається на різні види навчальної діяльності. Працює над собою, має значний розумовий потенціал та творчі здібності до музики. До виконання доручень ставиться відповідально і добросовісно. Комунікабельна, безконфліктно відстоює свою думку. Під час проведення виховних заходів проявляє активність. З повагою ставиться до вчителів, користується авторитетом серед однокласників. На даний момент проживає з батьком ОСОБА_1 , який дбає про неї, про її здоров`я, духовний та фізичний розвиток.
Згідно Акту про фактичне місце проживання від 28.03.2024 року ОСОБА_4 фактично проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Підписи сусідів, які склали акт, засвідчено керівником ОСОН «Дмитріївка».
З протоколу опитування адвокатом особи (свідка) за її згодою від 05.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомила, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою її сина ОСОБА_1 та відповідно онучкою свідка. З травня 2023 року ОСОБА_9 постійно проживає разом з батьком та бабусею в будинку по АДРЕСА_1 . Вихованням та утриманням онучки займається син свідка ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_8 йому допомагає. Мати дитини – ОСОБА_2 , у вихованні своєї доньки ніякої участі не приймає. Матеріальної та фінансової допомоги на утримання дитини не надає. За місцем проживання дитину не відвідує, не спілкується та не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, станом здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Наприкінці січня 2024 року ОСОБА_9 сильно захворіла та потрапила у лікарню у важкому стані. Перебуваючи у лікарні вона декілька разів телефонувала своєї матері та просила її приїхати, але та навіть не знайшла часу відвідати дитину. На сьогоднішній день ОСОБА_9 повністю одужала та проживає разом з батьком та бабусею у будинку АДРЕСА_1 . Усі її потреби повністю забезпечує батько ОСОБА_1 .
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Апеляційний суд зазначає, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права та змагальність сторін.
Згідно з ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Так, у цій справі позивач, звернувшись до суду з позовом, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти, що стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2018 року по справі №520/6104/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Суд першої інстанції, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також приймаючи до уваги надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку, що дитина проживає разом з батьком, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів підлягають задоволенню.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що дитина визначила своє місця проживання з позивачем. Разом із тим, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження проживання дитини, яка досягла 16 років на час звернення позивача із позовом, разом з матір`ю під час розгляду справи судом першої інстанції та до апеляційної скарги надано не було.
Колегія суддів зауважує, що посилання скаржника на позовну вимогу про визнання виконавчого листа, виданого в іншій цивільній справі таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованими, оскільки 22.04.2024 року адвокат Садаклієв І.І. надав до канцелярії суду заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просив припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти, що стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2018 року по справі №520/6104/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягувати з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Згідно матеріалів справи, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято заяву про зменшення позову.
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є не обґрунтованими, а тому вона не підлягає задоволенню.
Колегія суддів, надаючи оцінку судовому рішенню на предмет його законності у межах доводів апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись  статтями 367, п.1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, 384 ЦПК України,  Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 23 жовтня 2025 року.

Головуючий                                                                                     В.А. Коновалова

Судді                                                                                             О.Ю. Карташов

                                                                               М.В. Назарова