РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року 
м. Рівне

Справа № 569/9682/25
Провадження № 22-ц/4815/980/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді : Гордійчук С.О.,
суддів: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Рівненська міська рада,
третя особа приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Камінська Яна Михайлівна

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Янчука В.В. на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2025 року, постановлену в складі судді Ковальова І.М., у справі № 569/9682/25

в с т а н о в и в :
У серпні 2024 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до Рівненської міської ради, третя особа приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Камінська Яна Михайлівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1  – визнано неподаною та повернуто заявнику.
При постановленні ухвали суд керувався положеннями ст.185 ЦПК України та виходив із того, що заявником не усунуто належним чином недоліки, вказані в ухвалі суду від 15.05.2025 року про залишення позовної заяви без руху.
Представник позивача адвокат Янчук В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).
Апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.
Однією із підстав для залишення позовної заяви без руху слугувало те, щодо позовної заяви не додано письмових доказів прийняття спадщини ОСОБА_2 та не доплачено судовий збір в розмірі 28,46 грн.
Проте, з таким висновком суду не можна погодитись.
Встановлено, що у травні 2025 року представник  ОСОБА_1 - адвокат Янчук В.В. звернувся до суду зпозовом до Рівненської міської ради, третя особа приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Камінська Яна Михайлівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2025 року позову заяву позивача залишено без руху для належного оформлення у відповідності до положень статей 175, 177 ЦПК України, із зазначенням про те, які саме порушення допущенні позивачем та необхідно усунути, а саме долучити: письмові докази прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 ; копії заповіту, яким ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_4 свою частку у спірній квартирі; свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ; довідку про реєстрацію осіб у спірній квартирі, на яку позивачка просить суд визнати за нею право власності; квитанцію про доплату судового збору в розмірі 28,46 грн.
26.05.2025 року на виконання вимог ухвали суду від 15 травня 2025 року адвокат Янчук В.В. через систему «Електронний суд» надав до суду заяву про усунення вказаних недоліків позовної заяви. 
Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені статтями 175, 177 ЦПК України.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Положення наведеної норми процесуального права щодо повернення заяви застосовуються у тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.
Місцевий суд, оцінив обставини, викладені в такій заяві, без урахування положень статей 13, 175 ЦПК України, якими визначено, що заявник на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. 
Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав заяви за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання заяви неподаною та її повернення.
При цьому, пунктом 7 частини 2 статті 197 ЦПК України визначено, що саме у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.
Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні заяви залишати її без руху та повертати заявнику.
Питання про доведеність порушеного права чи законного інтересу заявника вирішується за результатами розгляду справи по суті, де суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який наявний у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу, враховує їх належність, допустимість і достовірність, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення заяви без руху.
Таким чином, не може бути правовою підставою для залишення позовної заяви без руху, а пізніше її повернення позивачу, та обставина, що заявником, на думку суду, не надано достатніх доказів на підтвердження викладених ним у позові обставин щодо прийняття спадщини.
Зі змісту позовної заяви та заяви про усунення недоліків вбачається, що заявником зазначено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також долучено до матеріалів справи докази, якими ці обставини підтверджуються, встановлення правильності та обґрунтованості яких можливе на наступних стадіях цивільного процесу. Якщо ж вони не підтверджують позовні вимоги, то це є підставою для відмови в задоволенні заяви, а не для визнання її неподаною.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не звернув увагу на те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, а недоліки, встановлені судом, могли бути усунуті під час підготовчого провадження та дійшов передчасного висновку про повернення заяви позивачеві.
Таким чином, не можна визнати обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви із зазначених судом підстав.
Отже, вказаними нормами процесуального права встановлено, що всі питання, які виникають щодо процедури проведення судового засідання, в тому числі щодо з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, можуть і мають бути вирішенні в підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Янчука В.В.,задовольнити.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Повний текст постанови складений 13 листопада 2025 року.

Головуючий суддя:                                                       Гордійчук С.О.

Судді :                                                                         Боймиструк С.В.

                                                                                Ковальчук Н.М.