Справа № 456/1960/25                                Головуючий у 1 інстанції: Писарев О. Ю. 
Провадження № 33/811/1575/25                 Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Мундяка Мирона Мироновича на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
       Згідно постанови судді, 02 квітня 2025 року о 00:20 год. у м. Стрию по вул. Дрогобицькій водій  ОСОБА_1  керував транспортним засобом марки Nissan x trail з н.з.  НОМЕР_1  з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження  огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, останнього відсторонено від керування ТЗ та попереджено про заборону подальшого руху, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Мундяк М.М. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як, на момент, коли працівники поліції підійшли до автомобіля ОСОБА_1 він не керував ним, а транспортний засіб стояв з вимкненим двигуном. Вважає, що працівниками поліції грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП, крім цього, відеозапис події неповний та небезперервний, а відео знято на автомобільний реєстратор, який не має жодного маркування чи технічного ідентифікатора. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні акт калібрування та сертифікат відповідності приладу Драгер. Звертає увагу на те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки. 
Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
       Справа двічі 31 жовтня та 13 листопада 2025 року призначалась до розгляду в приміщенні Львівського апеляційного суду, однак 31 жовтня 2025 року захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Мундяк М.М. подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим вказана справа була відкладена на 13 листопада 2025 року, проте у зазначену дату правопорушник ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Мундяк М.М., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за їх відсутності, так як згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
        Відтак, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 
       Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
       Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №288213 від 02 квітня 2025 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 2.04.25; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 2.04.25; рапортом поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Гайдука Р. від 02 квітня 2025 року; відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №288213 від 02 квітня 2025 року,складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника. 
               Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, проте, від підпису та пояснень останній відмовився, про що було зроблено відповідні відмітки у такому. 
               Апеляційний суд не бере до уваги доводи адвоката Мундяка М.М. в частині недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі вищепереліченими доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання правопорушником своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.         Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
       Апеляційний суд відхиляє твердження апелянта щодо відсутності в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та сертифікату відповідності вимірювальної техніки, оскільки відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Такої вимоги ОСОБА_1 працівникам поліції не висловлював.
               Що стосується покликань адвоката щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. 
       Таким чином, покликання апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
       При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, обставинам, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Мундяка М.М. – залишити без задоволення, а постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 вересня 2025 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права 

керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.
        Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                 Галапац І.І.