УХВАЛА
 
20 листопада 2025 року
м. Київ
 
справа № 759/21071/21
 
провадження № 61-13040ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва                  від 24 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції                       (м. Київ) Ткачука Руслана Володимировича, заінтересована особа - ОСОБА_1 ,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції                (м. Київ) Ткачука Р. В., заінтересована особа - ОСОБА_1 .
 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 вересня 
2025 року, скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткачука Руслана Володимировича задоволено.
Визнано неправомірним повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання і зобов`язано державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №759/21071/21, виданим Святошинським районним судом міста Києва 
17 квітня 2024 року.
 
У жовтні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року, де посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні скарги відмовити.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2025 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків. 
У наданий суддею строк заявник направив матеріали на усунення недоліків.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                 статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3                          частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів                    у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження                   (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що судами попередніх інстанцій не було враховано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 досяг повноліття та з цього моменту припинився обов`язок боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь стягувача. Вказує, що до моменту досягнення дитиною повноліття стягувач 
ОСОБА_3 не звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа, а отже, не виявив наміру ініціювати примусове виконання рішення, отже на той час            будь-яких претензій до боржника щодо сплати аліментів не мав. Зазначає, що дія правового режиму воєнного стану не впливає на зазначену подію, оскільки вона не змінює і не продовжує період, на який було присуджено аліментні платежі, так як            у справі має місце подія, тому суди помилково використали у рішеннях посилання на воєнний стан як на обставину, що могла б вплинути на перебіг періоду виконання рішення або строк пред`явлення виконавчого документа.
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк                                   та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої                             статті 389 ЦПК України.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
У касаційній скарзі також заявлено клопотання щодо зупинення виконання ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року.
 
Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
 
Клопотання зазначеним вимогам не відповідає та не містить мотивів і обґрунтувань необхідності зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.
 
Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його дії на час перегляду справи у касаційному порядку.
 
Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його дії судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання слід відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачука Руслана Володимировича, заінтересована особа - ОСОБА_1 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року.
 
Витребувати зі Святошинського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 759/21071/21.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 05 грудня 2025 року. 
 
У задоволенні клопотання про зупинення виконання ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року відмовити.
 
Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої                                                    статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову                             інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль),                         що забезпечує обмін документами.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          Р. А. Лідовець

                                                                                              І. Ю. Гулейков

                                                                                              Д. Д. Луспеник