ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 604/744/25	Головуючий у 1-й інстанції Сіянко В.М. 	
Провадження № 33/817/462/25 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 — адвоката Войнарського А.Й. на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КупАП ОСОБА_1 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно постанови, 18 червня 2025 року о 10 год 05 хв. на автомобільній дорозі М-30 175 км водій  ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mazda 5, д.н.з. НОМЕР_1  , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідність, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду в Підволочиській комунальній центральній районній лікарні з метою встановлення наркотичного сп`яніння категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 — адвокат Войнарський А.Й. просить скасувати постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:
ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він лише просив вжити заходів щодо безпеки своїх дітей, які повинні були б залишитися на проїзній частині дороги без супроводу повнолітньої особи, однак працівники поліції розцінили це як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;
жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 вчинив будь-яке адміністративне правопорушення, яке надавало б поліцейському у законний спосіб здійснити зупинку транспортного засобу до даної справи не було долучено;
після складання матеріалів про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 , в добровільному порядку, пройшов огляд на стан сп`яніння. Згідно виписки №107 від 18 червня 2025 року ОСОБА_1 не перебував ні в стані алкогольного, ні в стані наркотичного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Войнарського А.Й., які підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити її з викладених у ній підстав та скасувати постанову, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції в цьому випадку не дотримався вказаних вимог закону і залишив поза увагою обставин, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху і кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, в оскарженій постанові суд першої інстанції вказав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. 
В оскарженій постанові такий висновок суд першої інстанції обґрунтував даними відеозапису на оптичному диску DVD-R 16х4, 4,21 GB, на який зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Однак, такі висновки суду не підтверджуються наявними у цій справі доказами, а саме не відповідають фактичним обставинам, які зафіксовані відеозаписом нагрудної камери працівників поліції.
Так, дослідивши долучений до протоколу відеозапис (файл export-ga4jx.mp4), апеляційний суд установив, що у період з 10:25:50 год до 10:29:15 год він фіксує наступні обставини: працівник поліції оголосив ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та роз`яснив необхідність його проведення у найближчому медичному закладі. Після цього поліцейський ставить запитання: «Будете проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі?», на що ОСОБА_1 відповідає: «Я не заперечую, однак поясніть, що буде з моїми малолітніми дітьми. Я не можу залишити їх на дорозі без нагляду». У відповідь на це працівники поліції не запропонували здійснити передбачене законом поліцейське піклування щодо трьох малолітніх дітей, а висловлені ОСОБА_1 зауваження фактично розцінили як відмову від проходження огляду і повідомили його про складання адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП. 
Оцінюючи наведені обставини, які зафіксовані доданим до протоколу відеозаписом нагрудної камери працівника поліції, апеляційний суд встановив, що водій ОСОБА_1 , який є жителем Дніпропетровської області, під час його зупинки поза межами населеного пункту в Підволочиському районі Тернопільської області не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак не пройшов такий огляд лише з огляду на відсутність належного реагування поліцейських на його обґрунтоване прохання забезпечити поліцейське піклування за трьома малолітніми дітьми, які перебували у транспортному засобі, що фактично унеможливлювало його відлучення до медичного закладу. 
Додані до протоколу відеозаписи підтверджують доводи апеляційної скарги про те, що водій ОСОБА_1 жодного разу не висловив відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а лише вказував на неможливість залишити дітей в автомобілі поза межами населеного пункту самих без нагляду.
Натомість працівники поліції в порушення вимог п.3 ч.1 ст.18, ст.41 Закону України «Про Національну поліцію» не запропонували вжити заходів поліцейського піклування щодо дітей та ігнорували обґрунтовані прохання водія ОСОБА_1 про необхідність забезпечення їх безпеки, а безпідставно розцінили такі законні вимоги водія як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі, як про це стверджується у складеному відносно нього протоколі. 
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи усе вище викладене, апеляційний суд прийшов до переконання, що в матеріалах цієї справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції належить скасувати, а провадження у цій справі закрити за відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 — адвоката Войнарського А.Й. задовольнити.
Постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2025 року скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя