УХВАЛА

09 жовтня 2025 року 
м. Київ 
справа № 640/20355/19
адміністративне провадження № К/990/39333/25 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року по справі № 640/20355/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,   
УСТАНОВИВ:
23 жовтня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю   "Столичний млин" звернулося в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 жовтня 2019 року №00001410502 та №00001420502.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03 жовтня 2019 року №00001410502, яким ТОВ "Столичний млин" донараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 5479485,00 грн, у тому числі за основним платежем - 3652990,00 грн та за штрафною (фінансовою) санкцією - 1826495,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03 жовтня 2019 року № 00001420502, яким ТОВ "Столичний млин" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 186675,00 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ТОВ "Столичний млин" судовий збір у сумі 19210 гривень.
24 квітня 2025 року, через підсистему «Електронний суд», представником   ТОВ "Столичний млин" подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 316590 гривень.
Додатковим рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року заяву ТОВ "Столичний млин" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві на користь           ТОВ "Столичний млин" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 гривень.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" -   задоволено частково.
Додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 квітня   2025 року у справі №640/20355/19 скасовано і ухвалено нове, яким заяву   Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" про ухвалення додаткового судового рішення - задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" (код ЄДРПОУ 37175801, місцезнаходження: м. Київ, вул. Межигірська, 81) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 (сорок тисяч)       гривень.
Не погоджуючись з рішеннями суддів першої та апеляційної інстанції, від скаржника надійшла касаційна скарга.
Як встановлено з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" скаржник вже звертався з касаційною скаргою, проте, вона  була повернута скаржникові ухвалою Верховного Суду, як така, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень. Верховний Суд роз`яснив скаржнику вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати при викладенні підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України.
Аналогічно попередній касаційній скарзі, у поданій в другій касаційній скарзі скаржник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України.
Водночас Верховний Суд в своїй ухвалі про повернення касаційної скарги вже звертав увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Також, скаржник повторно посилається на ті ж самі постанови Верховного Суду посилання на які судом вже визнано таким, що не доводить застосування судами норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування, в тому числі які викладені у цих постановах.
Таким чином, звертаючись до суду з касаційною скаргою, скаржник не виправив недоліків касаційної скарги, на які вказав Верховний Суд в ухвалі від 22 серпня 2025 року касаційна скарга дублює зміст тієї, яка вже була повернута судом як така, що не містила підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені ч. 4 ст. 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ст. 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Ухвалами Верховного Суду вже надавалися вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати в частині визначення підстав, натомість, ці роз`яснення так і не були враховані скаржником, у зв`язку з чим подана касаційна скарга підлягає поверненню.
Згідно п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційну скаргу слід повернути скаржнику, що не перешкоджає йому реалізувати своє право звернутися із касаційною скаргою повторно.
Відповідно до ч. 7 ст. 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному ст. 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.
Керуючись статтями 248, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року по справі № 640/20355/19- повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              М. М. Яковенко