КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 382/1082/25                                                                                                Головуючий у І інстанції Савчак С.П.
Провадження № 22-ц/824/4553/2025                                                             Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
22 вересня 2025 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на постанову Яготинського районного суду хотинського ммКиївської області  від 08 серпня 2025 року про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фактичне місце проживання за адресою:            АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164, ст. 185 КУпАП, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Яготинського районного суду м. Києва від 08 серпня 2025року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.
ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить постанову Яготинського районного суду м. Києва від 08 серпня 2025 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол серії ВАД № 713737 від 23 травня 2025 року за ч. 1 ст.164 КУпАП відносно неї був складений без присутності  ОСОБА_1  та без роз`яснення останній про її права, передбачені чинним законодавством.
Вказує, що в наявних матеріалах, зокрема у адміністративному протоколі серії ВАД № 713737 від 23 травня 2025 року, складеному ДОП ВП№2 Бориспільського РУП НП в Київській області лейтенантом поліції Дяченко М.О., відсутні дані про реальних свідків даної події, а зазначений свідок ОСОБА_2 , згідно матеріалів справи є заявником.
Звертає увагу апеляційного суду на те, що у матеріалах справи відсутні будь - які докази того, що ОСОБА_2 придбав цигарки саме у  ОСОБА_1 , оскільки у своїх поясненнях останній лише вказує, що купив цигарки в кіоску.
Наявна у справі ксерокопія фотографії пачки цигарок «Marlboro» жодним чином не дає можливості ідентифікувати їх з наявною рекламою, на яку, як на доказ, посилається у своїй постанові суд першої інстанції. Відсутні об`єктивні докази того, що саме дана пачка цигарок була придбана.
Крім того, предмет купівлі - пачка цигарок «Marlboro» - не вилучалась, в судовому засіданні не оглядалась. Відсутні у справі дані про те, що схожі цигарки без акцизних марок взагалі були у наявності та реалізувались вказаного дня у кіоску «Димна кава» і що саме  ОСОБА_1  їх реалізувала кому-небудь.
Таким чином, жодних доказів про те, що в кіоску проводилась господарська діяльність з порушенням встановленого порядку немає, а наявність вітрини, навіть із цінами, не може категорично свідчити про реальне здійснення діяльності.
Постанова Яготинського районного суду м. Києва від 08 серпня 2025 року оскаржується лише в частині притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому в інша частина постанови не підлягає перегляду в суді апеляційної інстанції.
В судове засідання належним чином повідомлена  ОСОБА_1  не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.
Відповідно до ч.1 ст. 164 КУпАП, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.
Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документом дозвільного характеру є дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального, вирощування тютюну, ферментація тютюнової сировини, що ліцензуються відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 3817-IX від 18 червня 2024 року роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.
Таким чином, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення (ч. 1 ст. 164 КУпАП), а саме провадження господарської діяльності, виражається в таких формах: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання; без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом; без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону; у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії; без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Вказана диспозиція лише в загальному описує адміністративне правопорушення, не конкретизуючи його змісту, тобто, є бланкетною. Тому, для повного визначення ознак правопорушення необхідно звернутися до інших галузей права, що встановлюють норми, порушення яких призводить до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність і систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.
Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто, провадиться зазначеною особою безпосередньо, самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Згідно зі ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції у цьому Кодексі та інших законах.
Відповідно до ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.
Отже, незалежно від наявності/відсутності мети отримання прибутку, господарською діяльністю є виготовлення, реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, що здійснюється безпосередньо особою, на власний ризик, самостійно (ініціативно) та систематично.
Саме у разі здійснення такої (господарської) діяльності та реалізації господарської компетенції особи визнаються суб`єктами господарювання та підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку як юридична особа чи фізична особа підприємець. За відсутності в діяльності особи ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер, а отже, і про обов`язок особи зареєструватись як суб`єкт господарювання.
Таким чином, з аналізу вищенаведених норм, слідує, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП полягає, зокрема, у здійсненні господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є спеціальний суб`єкт - суб`єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність без відповідного дозволу (ліцензії).
Отже, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Надаючи оцінку вказаним встановленим обставинам справи та наданим на їх підтвердження доказам, з урахуванням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.05.2025 року (серія ВАД № 713737) 23.05.2025 р. близько 11:50 год. в м. Яготин по пров. Довженка в приміщенні «Димна кава» ОСОБА_1 здійснила продаж однієї пачки тютюнових виробів марки «Мальборо», вартістю 65,00 грн не маючи ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, чим порушила вимоги Закону України № 3817-ІХ від 18.06.2024 року та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Зазначені вище норми законодавства свідчать про те, що ліцензію на роздрібну торгівлю продажу тютюнових виробів може отримати лише суб`єкт підприємницької діяльності, ким ОСОБА_1 не являється.
Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, не  забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а його висновок про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим.
З огляду на викладене, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо  ОСОБА_1 в частині визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
З цих підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Яготинського районного суду Київської області від 08 серпня 2025 року в частині визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в 2000,00 гривень, - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.    

Суддя
        Київського апеляційного суду                                              Д.О.Таргоній