УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 жовтня 2025 року                                                 
м. Київ
 
справа № 686/10319/21
провадження № 61-12053ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подільський» на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 серпня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подільський» до ОСОБА_1 , Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край», треті особи: Державний реєстратор комунального підприємства «Чемеровецьке бюро нерухомості» Євграфов Олександр Сергійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Реалті-Офіс», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебувала справа № 686/10319/21 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подільський» (далі - ОСББ «Подільський») 
до ОСОБА_1 , Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край» (далі - ЖБК «Подільський край»), треті особи: державний реєстратор КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» Євграфов О. С., Товариство з обмеженою відповідальністю «Реалті-Офіс» (далі - ТОВ «Реалті Офіс»), про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 року позов ОСББ «Подільський» залишено без розгляду на підставі заяви позивача та в задоволенні клопотання про повернення судового збору відмовлено.
 
У травні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Ткач Я. С., подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. 
 
Заява мотивована тим, що 30 березня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом 
Ткач Я. С. укладений договір про надання правничої допомоги. 
 
01 червня 2021 року між сторонами також укладено додаток № 1/10319 
до договору про надання правничої допомоги від 30 березня 2020 року.
 
05 травня 2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ткач Я. С. складений 
акт № 1 приймання-передавання наданої правничої допомоги (послуг) до договору 
про надання правничої допомоги від 30 березня 2020 року та Додатку № 1/10319 від 01 червня 2021 року. Пунктом 1 акта визначено, що адвокатом надана правнича допомога ОСОБА_2 у розмірі 50 000,00 грн. 
 
Пунктом 3 зазначеного акта встановлено, що замовник підтверджує, що вказана 
у звіті (що є додатком № 1 до цього акта) правнича допомога, надана адвокатом 
у повному обсязі, належної якості, претензій та зауважень щодо об`єму та якості надання правничої допомоги замовник до адвоката не має. При цьому, в додатку № 1 до акта № 1 наводиться детальний розрахунок наданої правничої допомоги 
в межах справи № 686/10319/21.
 
Згідно із пунктом 6 додатку № 1/10319 від 01 червня 2021 року до договору 
про надання правничої допомоги від 30 березня 2020 року сторони погодили, 
що гонорар за надання правничої допомоги згідно із умовами пунктів 1, 2, 4 цього додатку та договору про надання правничої допомоги сплачується (підлягає сплаті) замовником не пізніше, ніж через 180 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням (ухвалою, рішенням або постановою) у цивільній справі 
№ 686/10319/21.
 
Таким чином, погоджений сторонами гонорар за надання адвокатом Ткач Я. С. професійної правничої допомоги ОСОБА_1 у розмірі 50 000,00 грн підлягає оплаті клієнтом не пізніше 180 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням 
у справі № 686/10319/21 і при цьому, попередня оплата послуг адвоката договором не передбачена.
 
У заяві також посилається на те, що відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. 
При цьому, вказував, що позивачем при подачі заяви про залишення позову 
без розгляду вказано на підставу подачі такої заяви «втрата актуальності» 
для нього справи № 686/10319/21, тому наявні підстави для задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.
 
Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року заяву задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСББ «Подільський» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 48 100,00 грн.
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 серпня 2025 року додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року змінено, викладено абзац другий резолютивної частини рішення у такій редакції: «Стягнуто з ОСББ «Подільський» на користь ОСОБА_1 витрати 
на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн».
 
22 вересня 2025 року ОСББ «Подільський», засобами поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 
2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 серпня 2025 року, в якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 серпня 2025 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу.
 
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми статей 137, 141 ЦПК України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та постановах Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 922/2017/17, 
від 25 квітня 2024 року у справі № 903/1079/23, від 04 січня 2021 року у справі 
№ 521/3011/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 295/2963/21, від 31 жовтня 2024 року у справі № 727/9312/22, від 10 квітня 2022 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі № 398/13199/17, від 04 квітня 2022 року у справі № 441/1609/19, від 03 лютого 2023 року 683/1861/19, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій безпідставно стягнуті судові витрати на правничу допомогу, оскільки необґрунтованих 
дій позивача у цій справі судами попередніх інстанцій не встановлено.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги ОСББ «Подільський», колегія суддів доходить висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі.
 
Із оскаржуваних судових рішень, доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав 
для висновків щодо її незаконності.
 
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
 
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
 
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю 
або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру 
та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
 
За положеннями пункту 4 статті першої, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво 
або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах 
і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави 
і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
 
Апеляційним судом встановлено, що ОСББ «Подільський» звернулося до суду 
з позовом до ОСОБА_1 , ЖБК «Подільський край», треті особи: державний реєстратор КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» Євграфов О. С., ТОВ «Реалті Офіс», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності 
на приміщення загального користування, загальною площею 15,7 кв. м, розташованого на 7 поверсі 1 під`їзду в будинку 
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та його запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2021 року відкрито провадження у цій справі.
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2023 року позовну заяву ОСББ «Подільский» залишено без розгляду на підставі 
пунктів 1, 2 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
У листопаді 2023 року ОСББ «Подільский» подало до суду заяву про перегляд ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2023 року за нововиявленими обставинами.
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 20 листопада 2023 року відкрито провадження та призначено до розгляду заяву ОСББ «Подільський» про перегляд ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2023 року за нововиявленими обставинами.
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2024 року заяву ОСББ «Подільський» про перегляд ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2023 року 
за нововиявленими обставинами задоволено.
 
Скасовано ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 13 вересня 2023 року про залишення позову без розгляду. Провадження 
у справі зупинено до вирішення справи № 924/1225/21.
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 року на підставі пункту п`ятого частини першої статті 257 ЦПК України 
позовну заяву ОСББ «Подільский» залишено без розгляду.
05 травня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 подала суду заяву 
про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з ОСББ «Подільский» 
на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в цій справі  
в сумі 50 000,00 грн.
 
16 травня 2025 року ОСББ «Подільский» подало до суду клопотання 
про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
 
Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року стягнуто з ОСББ «Подільський» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 48 100,00 грн. 
 
Апеляційний суд, переглядаючи додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року та мотивуючи постанову про зменшення розміру витрат на правову допомогу, виходив з того, 
що під час розгляду справи представник позивача неодноразово заявляв клопотання про виклик свідків, призначення експертизи та інші щодо витребування і дослідження доказів, однак жодний з таких доказів судом фактично не досліджувався, експертиза хоча і була призначена, однак не була проведена, надані позивачем письмові документи, складались фактично 
з правовстановлюючих документів та робочого проекту технічного обстеження будівлі. Судом першої інстанції не встановлено неправомірності реєстрації 
за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно.
 
В суді апеляційної інстанції представник ОСББ «Подільський пояснив, що позивач просив залишити його позов без розгляду, оскільки ця справа втратила свою актуальність, однак чому справа втратила актуальність для позивача чітко 
та конкретно суду не обґрунтував.
 
При цьому рішення про державну реєстрацію права власності на приміщення загального користування, загальною площею 15,7 кв. м, розташованого 
на 7 поверсі першого під`їзду будинку 
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , натепер не скасовано та є чинним.
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2023 року позовну заяву ОСББ «Подільский» залишено без розгляду на підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
Позивач подав заяву про перегляд цієї ухвали за нововиявленими обставинами, яка була задоволена ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2024 року. Проте через короткий проміжок часу, а саме 
30 квітня 2025 року ОСББ «Подільский» подало заяву про залишення позову 
без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статі 257 ЦПК України.
 
Таким чином, апеляційний суд виснував, що зазначені дії ОСББ «Подільский» 
в своїй сукупності свідчать про необґрунтованість позову, не сприяння правильному та швидкому вирішенню спору, що вказує на необґрунтовані 
дії ОСББ «Подільский» в розумінні вимог частини п`ятої статті 142 ЦПК України, 
а відповідач має право на компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних 
з розглядом справи, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.
 
Суд апеляційної інстанції не погодився з розміром витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.
 
За положеннями частин першої - п`ятої  статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
 
Для цілей розподілу судових витрат:
 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, 
які підтверджують здійснення відповідних витрат.
 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони 
або публічним інтересом до справи.
 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
 
В силу частин 3, 8 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору 
з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі 
чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
 
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
 
Аналіз указаних норм права та обставин цієї справи дають підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.
 
До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати 
з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.
 
Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.
 
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) 
та в постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).
 
Водночас у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.
 
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року 
у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).
 
З матеріалів справи встановлено, що 30 березня 2020 року між ОСОБА_1 
та адвокатом Ткач Я. С. укладений договір про надання правничої допомоги 
у цій справі. 
 
01 червня 2021 року між сторонами також був укладений додаток № 1/10319 
до договору про надання правничої допомоги від 30 березня 2020 року.
 
Також 05 травня 2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ткач Я. С. складений акт № 1 приймання-передавання наданої правничої допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги від 30 березня 2020 року та додатку № 1/10319 
від 01 червня 2021 року. Пунктом 1 акта визначено, що адвокатом надана правнича допомога позивачу в розмірі 50 000,00 грн. Згідно із пунктом 6 додатку № 1/10319 від 01 червня 2021 року до договору про надання правничої допомоги від 30 березня 2020 року сторони погодили, що гонорар за надання правничої допомоги згідно із умовами пунктів 1, 2, 4 цього додатку та договору про надання правничої допомоги сплачується (підлягає сплаті) замовником не пізніше, ніж через 180 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням (ухвалою, рішенням або постановою) у цивільній справі № 686/10319/21.
 
Суд апеляційної інстанції зазначив, що ОСОБА_1. відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України має право на компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних 
з розглядом справи, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу. Тому висновок суду першої інстанції щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат 
на професійну правничу допомогу є цілком законним, однак при визначенні розміру судових витрат на правову допомогу адвоката, суд першої інстанції 
не врахував відповідні обставини справи.
 
Апеляційним судом встановлено, що у справі було проведено вісім судових засідань, в яких брала участь адвокат Ткач Я. С., тривалістю відповідно 
2 години, 7 хвилин, 5 хвилин, 2 хвилини, 20 хвилин, 43 хвилини, 15 хвилин, 
2 хвилини.
 
Під час розгляду справи представником відповідача було складено адвокатський запит та відзив на позовну заяву.
 
Під час підготовчого засідання представник відповідача заявляла клопотання 
про витребування доказів, а в ході розгляду справи про залишення позову 
без розгляду, які були задоволені судом.
 
Після закінчення підготовчого засідання заявлено клопотання про зупинення провадження в справі, яке фактично судом розглянуто не було, та представником відповідача було подано апеляційну та касаційну скарги на ухвали суду першої інстанції, однак в задоволення цих скарг судами апеляційної та касаційної інстанцій відмовлено.
 
При цьому рішення по суті справи не прийнято.
 
Таким чином, суд апеляційної інстанції, на підставі викладеного та з урахуванням конкретних обставин справи, ухваленого у справі судового рішення у вигляді ухвали про залишення позову без розгляду, кількості судових засідань, обґрунтованості та реальності понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих послуг, клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, виснував, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 48 100,00 грн є не співмірними.
 
Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з ОСББ «Подільський» 
на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу 
в розмірі 10 000,00 грн, що буде відповідати критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у суді.
 
Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що виходячи з критеріїв розумності та співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, стягненню підлягають витрати на правничу допомогу 
в розмірі 10 000,00 грн.
 
Доводи касаційної скарги про те, що судами попередніх інстанцій безпідставно стягнуті судові витрати на правничу допомогу, оскільки необґрунтовані 
дії позивача у цій справи судом не встановлено, спростовуються встановленими 
у цій справі обставинами.
 
Верховний Суд відхиляє доводи заявника про те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та постановах Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 922/2017/17, від 25 квітня 
2024 року у справі № 903/1079/23, від 04 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 295/2963/21, від 31 жовтня 2024 року 
у справі № 727/9312/22, від 10 квітня 2022 року у справі № 548/2531/18, 
від 05 жовтня 2021 року у справі № 398/13199/17, від 04 квітня 2022 року у справі № 441/1609/19, від 03 лютого 2023 року 683/1861/19, оскільки висновки, викладені у постанові Хмельницького апеляційного суду від 18 серпня 2025 року 
їм не суперечать.
 
Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на власному тлумаченні заявником норм процесуального права та висновків суду апеляційної інстанції 
не спростовують, на законність постанови Хмельницького апеляційного суду 
від 18 серпня 2025 року не впливають, а спрямовані на переоцінку доказів, 
що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити
у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень свідчить 
про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд 
вже викладав у постановах висновок щодо питання застосування норм права 
у подібних правовідносинах, які зазначені вище, порушеного в касаційній скарзі, 
а суд апеляційної інстанції розглянув заяву про стягнення витрат на правничу допомогу з урахуванням такого висновку, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подільський» на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 
2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 серпня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подільський» до ОСОБА_1 , Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край», треті особи: Державний реєстратор комунального підприємства «Чемеровецьке бюро нерухомості» Євграфов Олександр Сергійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Реалті-Офіс», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                            В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська