ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року	Львів	Справа № 260/1491/24 пров. № А/857/27147/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Гуляка В.В., Ільчишин Н.В., 
при секретарі судового засідання:                     Вовк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №260/1491/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,-
головуючий суддя першої інстанції – Калинич  Я.М., час ухвалення – у порядку письмового провадження, місце ухвалення – м. Ужгород, дата складання повного тексту – 09.06.2025

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, якою просить визнати протиправною та скасувати постанову ВП №69443533 та зобов`язати відповідача невідкладно виконати рішення суду №260/7743/21.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року, що ухвалене у справі №260/7743/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, з врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі №260/918/20 та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі №260/517/21, з урахуванням раніше виплачених сум. 08 червня 2023 року головний державний виконавець закінчив виконавче провадження, не виконавши всіх необхідних дій для забезпечення виконання рішення суду. Позивач вважає, що головний державний виконавець не вжив достатніх заходів для виконання рішення суду, тому просить визнати постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною та скасувати.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
          Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга.
          Апелянт вказує на те, що рішення суду  у справі № 260/7743/21 відповідачем не виконано. Вважає, що судом першої інстанції не досліджено недостовірну відповідь  Головного управління Пенсійного фонду України у  Закарпатській області  про  здійснення перерахунку пенсії позивача. 
          Також зазначає, що  ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення  осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», рішенням Конституційного Суду України визнана неконституційною та скасована, а протиправним діям та бездіяльності як пенсійного органу, так і виконавчій установі передувала наявність  декількох судових рішень, якими  визнано протиправним застосування до його пенсійних виплат положення про обмеження десятьма мінімальними прожитковими мінімумами.  
          Вважає, що  відповідач протиправно закінчив виконавче провадження, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати. 
Учасники справи правом подання відзиву не скористались.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені  про дату судового засідання.
Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи (ч.7 ст. 287 КАС України).
З врахуванням вищенаведеного, та у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року в справі №260/7743/21, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1  відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, з врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі №260/918/20 та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі №260/517/21, з урахуванням раніше виплачених сум.
Виконавчий лист №260/7743/21 від 16.06.2022 було пред`явлено на виконання до відділу ПВР стягувачем ОСОБА_1 
19.07.2022 державним виконавцем відділу ПВР, керуючись ст.3, 4, 24. 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку супровідним листом №7-69443533/3983-3984 від 19.07.2022 надіслано рекомендованим листом з повідомлення сторонам виконавчого провадження, для відома та виконання.
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2022 ВП №69443533 зобов`язано боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виконати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/7743/21 протягом 10 робочих днів.
19.07.2022 державним виконавцем, керуючись ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Дану постанову, супровідним листом від 19.07.2022 за вих. №7-69443533/3985, надіслано боржнику для виконання.
На підставі вимог ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відділу ПВР винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 19.07.2022 за №69443533. Дану постанову, супровідним листом від 19.07.2022 за вих. №7-69443533/3986, надіслано боржнику для виконання.
На адресу відділу ПВР надійшла відповідь ГУ ПФУ України у Закарпатській області №0700-0504-5/28403 від 27.07.2022 на постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено, що рішення суду №260/7743/21 виконано боржником 22.06.2022 до відкриття виконавчого провадження, а саме: стягувачеві проведено перерахунок пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення з 01.04.2019 року з врахуванням вищевказаного судового рішення. Оскільки, за весь період пенсія ОСОБА_1 виплачувалась з урахуванням ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме у максимальному розмірі, то сума до виплати не змінилась.
У зв`язку з наведеним вище, державним виконавцем, керуючись п.9 ст.37 Закону Україна «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2023 №7-69443533, у зв`язку з повним фактичним виконанням.
Позивач, не погоджуючись із постановою про закінчення виконавчого провадження, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
          Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав,  що відповідачем виконано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі №260/7743/21 
          Апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №69443533 від 08.06.2023 року винесена головним державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки (ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII).
Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Апелянт вважає, що відповідачем не виконано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі №260/7743/21.
Так, листом Головного управління за №0700-0504-5/28403 від 27.07.2022 року зазначено, що рішення суду №260/7743/21 виконано боржником 22.06.2022 до відкриття виконавчого провадження, а саме: стягувачеві проведено перерахунок пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення з 01.04.2019 року з врахуванням вищевказаного судового рішення. Оскільки, за весь період пенсія ОСОБА_1  виплачувалась з урахуванням ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме у максимальному розмірі, то сума до виплати не змінилась.
Судом також встановлено, що   ОСОБА_1 звертався до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 382 КАС України (справа №260/7743/21)  та встановити спосіб та порядок виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року по справі № 260/7743/21 та  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, подати до Закарпатського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання судового рішення суду від 28.04.2022 року по справі №260/7743/21.
Заяву було мотивовано тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду 28 квітня 2022 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 83% грошового забезпечення, однак таке виконано не було.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року у справі №260/7743/21 заяву ОСОБА_1  про встановлення контролю за виконанням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії було задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у місячний строк з дати отримання цієї ухвали подати до Закарпатського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення суду від 28 квітня 2022 року у справі №260/7743/21.
Зі змісту звіту суд встановив, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року позивачу проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком. При цьому, розмір пенсії обрахований з обмеженням розміру пенсій десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Розмір пенсії після перерахунку на виконання судового рішення склав 19340 грн. та виплачується починаючи з 01 липня 2022 року (а з урахуванням проведеного перерахунку у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму з 01 липня 2022 року складає 20270 грн). Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 до здійснення перерахунку пенсії на виконання Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/7743/21 вже був обрахований на виконання Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/517/21 у максимальному розмірі десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та виплачувався фактично починаючи із 01 серпня 2021 року у розмірі 83% грошового забезпечення з урахуванням максимальних розмірів то різниця в пенсії за період квітень 2019 - червень 2022 відсутня.
Також, у межах справи №260/7743/21, судом було встановлено, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року позивачу проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, що підтверджується відповідними перерахунками.
Позивач вважав, що рішення суду не виконано, оскільки під час здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення в даній справі розмір пенсії обмежено. 
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року по справі №260/7743/21 суд прийняв поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі №260/7743/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії та відмовив у задоволені клопотання позивача про встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду та накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення.
Суд першої інстанції виходив з того, що обмеження пенсії максимальним розміром предметом спору не було, жодних зобов`язань в цій частині рішенням суду від 28 квітня 2022 року відповідачеві не встановлено, тому відповідно відсутні підстави для застосування судового контролю за статтею 382 КАС України в частині обмеження пенсії позивача максимальним розміром.
З огляду на те, що відповідачем виконано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі №260/7743/21, виконавче провадження закінчено головним державним виконавцем у зв`язку із повним виконанням судового рішення боржником та останнім прийнято оскаржувану позивачем постанову.
          Апелянт вказує на  рішення суду, які були прийняті на його користь. 
          Так судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 р.  № 260/92187/20  позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 83% до 70% сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
          Підставою звернення позивача із цим позовом було те, що ГУ ПФУ у Закарпатській області з 01 січня 2018 року протиправно зменшило основний розмір призначеної пенсії з 83% до 70% сум грошового забезпечення.
          Крім цього, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.04.2023 р.  № 260/517/21  позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області  щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення №ХР9956 для перерахунку пенсії з урахуванням оновленого грошового забезпечення ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення №ХР9956 для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум.
          Підставою звернення позивача до суду слугувало  те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовило у  здійсненні  перерахунку  пенсії   ОСОБА_1 на підставі довідки від №ХР9956, наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
          У справі № 260/7741/21, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 83% до 80% сум грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1  відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, з врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі №260/918/20 та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі №260/517/21, з урахуванням раніше виплачених сум.  У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовити.
          Як слідує із рішення суду, підставою звернення до суду було те, що  відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача, зменшивши її основний розмір з 83% до 80 % відповідних сум грошового забезпечення. Крім того, після проведеного розрахунку, відповідачем протиправно не було враховано щомісячних доплат у розмірі 2000 грн та 400 грн передбачених пунктами та 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 № 713. 
          Отже, як слідує з наведених вище судових рішень, жодне із них не ухвалено у зв`язку із обмеженням пенсії позивача максимальним розміром.  
          Як уже зазначалось вище,  пенсійним  органом проведено перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком. При цьому, розмір пенсії обрахований з обмеженням розміру пенсій десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Розмір пенсії після перерахунку на виконання судового рішення склав 19340 грн. та виплачується починаючи з 01 липня 2022 року (а з урахуванням проведеного перерахунку у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму з 01 липня 2022 року складає 20270 грн). Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 до здійснення перерахунку пенсії на виконання Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/7743/21 вже був обрахований на виконання Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/517/21 у максимальному розмірі десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та виплачувався фактично починаючи із 01 серпня 2021 року у розмірі 83% грошового забезпечення з урахуванням максимальних розмірів то різниця в пенсії за період квітень 2019 - червень 2022 відсутня.
          Водночас, як уже зазначалось вище,  позивач з приводу обмеження пенсії максимальним розміром із позовом до суду не звертався. 
Таким чином, постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження №69443533 від 08.06.2023 року винесена з дотриманням норм чинного законодавства, є правомірною, а тому, підстави для її скасування відсутні.
          Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №260/1491/24  - без  змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	В. В. Гуляк  	
Повний текст постанови  складено та підписано  29.09.2025