КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
 
17 вересня 2025 року                                                                                 м. Київ
 
Унікальний номер справи № 363/2957/25
Суддя в суді першої інстанції: Котлярова І.Ю.
Провадження № 33/824/4666/2025
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської областівід 12 серпня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 (    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою Вишгородського районного суду Київської областівід 12 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с. 42-46).
Не погодившись з вказаною постановою, 20 серпня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Швачко О.В. направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 48-54).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що суд першої інстанції порушив засади судочинства такі як безсторонність, законність, право на справедливий суд, презумпцію невинуватості. Висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду з огляду на матеріали справи.
Суд першої інстанції здійснив редагування фабули протоколу про адміністративне правопорушення та залишив поза увагою, що фабула не відповідала диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суд першої інстанції не в повній мірі розкрив складову об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, зазначив що об`єктивна сторона полягає у відмові пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.  В той же час, зі змісту постанови є суперечливий між собою, так як суд першої інстанції в одному реченні зазначає, що виявлення хоча б однієї ознаки наркотичного сп`яніння є підставою для висунення вимоги поліцейським до водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а в іншому реченні зазначає, що відсутність ознак сп`яніння на відеозаписі або не проведення огляду є необґрунтованими, оскільки у цьому випадку визначальним є те, що  особі у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд і вона від нього відмовилась. 
Доказом обставин щодо не вчинення поліцейським дій спрямованих на виявлення ознак наркотичного сп`яніння є  відеозапис № 85551 за 24 травня 2025 року, на якому зафіксовано перебіг подій, які мають значення. Так, поліцейський повідомив водію, що під час спілкування виникає підозра, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння, а саме відсутність реакції зіниці очей на світло, порушення мови, порушення координації руху. Поліцейським висунуто водію вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікарні. Водій відмовся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, пояснив, що потрібно їхати на роботу і дитину вести у садок. Поліцейський роз`яснив водію наслідки відмови і ст. 63 Конституції України. 
Однак, обставини на відеозаписі і в протоколі є суперечливими в частині того, що поліцейський не проводив огляд водія, спрямований на виявлення ознак наркотичного сп`яніння, тобто працівник поліції свідомо вніс відомості до протоколу та направлення щодо наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння за їх відсутності.
З огляду на відмову водія на вимогу інспектора поліції пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку за відсутності на відеозаписі ознак наркотичного сп`яніння у громадянина, не створює об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом для притягнення особи до адміністративної відповідальності (а.с. 48-54).
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
 
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити.
Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, причини неявки не повідомили. При цьому, захисник ОСОБА_1 - адвокат Швачко О.В. та прокурор Київської обласної прокуратури про час та місце розгляду справи апеляційним судом 17 вересня 2025 року були сповіщені 05 вересня 2025 року, кожен окремо, до Електронних кабінетів в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, причини неявки, клопотань та (або) наявності доказів поважних причин неявки до суду апеляційної інстанції не повідомили і до суду не подали (а.с. 62-67).
Виходячи з положень ст.ст. 268, 271 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисник розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. При цьому присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визначена як обов`язкова процесуальним законом (ст. 268 КУпАП). 
Європейський суд з прав людини вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04). 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.
 
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, та відеозаписом з нагрудних камер  працівників поліції.
Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 340097 від 24.05.2025 року, 24.05.2025 року о 07:50 год.  в селищі Димер по вул. Вишневій (40-річчя Жовтня), водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Fabiа, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме відсутність реакції зіниць очей на світло, порушення мови, порушення рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
До протоколу додані: направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, відеозапис з нагрудної камери поліцейського 855551 (а.с. 2-5).
Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився.
Пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: відсутність реакції зіниць очей на світло, порушення мови, порушення рухів, які виявлені працівниками поліції 24.05.2025 року у ОСОБА_1 в розумінні п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - працівники поліції визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля, з якого вийшов ОСОБА_1 . Після спілкування з водієм працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. На відеозаписі зафіксовано, чітку відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, мотивував свою відмову тим, що його потрібно їхати на роботу та везти дитину в садок. При цьому, жодних заперечень щодо дій працівників поліції не висловлював, не заперечував щодо керування транспортним засобом та не скористався своїм правом зазначити відповідні заперечення в протоколі (а.с. 1).
Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду.
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та  наведеними  в  даній  постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання апелянта на те, що працівники поліції не встановили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння спростовуються змістом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, відсутність реакції зіниць очей на світло, порушення мови, порушення рухів.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваної постанови районного суду і закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.
Отже, відсутні підстави для скасування постанови Вишгородського районного суду Київської областівід 12 серпня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 (    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Вишгородського районного суду Київської областівід 12 серпня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 (    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 _________________                      Б.Б. Левенець