КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
 
27 жовтня 2025 року                                                                                  м. Київ
 
Унікальний номер справи № 752/14418/25
Суддя в суді першої інстанції: Бушеленко О.В.
Провадження № 33/824/5140/2025
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києвавід 10 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 (   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою Голосіївського районного суду міста Києвавід 10 вересня 2025 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.Стягнуто з  ОСОБА_1  у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (а.с. 24-26).
Не погодившись з вказаною постановою, 20 вересня 2025 року  ОСОБА_1 направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 29-33).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, є незаконною та необґрунтованою, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів.
Вказував, що працівником поліції не було повідомлено, який пункт ПДР України було порушено  ОСОБА_1 та не здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України не притягнуто. Відтак, висновок суду першої інстанції, що водій перелаштувався з порушенням ПДР є помилковим, а зупинка ТЗ працівникам поліції є незаконною.
Зазначав, що працівники поліції необґрунтовано та надумано вбачили ознаки наркотичного сп`яніння. Такої ознаки як неприродну блідість обличчя працівники поліції не повідомляли, однак зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про формальність зазначеної ознаки.
Посилався на те, що його не було відсторонено від керування ТЗ (а.с. 29-33).
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
 
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити (а.с. 44).
Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 41-43).
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04). 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.
 
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, та відеозаписом з нагрудних камер  працівників поліції.
Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342511 від 26.05.2025 року, 26.05.2025 року о 18:45 год.  в м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 104, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi А6, д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).
До протоколу додані: направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, відеозапис з нагрудної камери поліцейського 472979 (а.с. 2-7).
Протокол підписаний ОСОБА_1 та особою, яка його складала.
Пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, які виявлені працівниками поліції 26.05.2025 року у ОСОБА_1 в розумінні п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - працівники поліції визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб Audi А6, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. На відеозаписі зафіксовано, чітку відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, жодних заперечень щодо дій працівників поліції не висловлював, не заперечував щодо керування транспортним засобом та не скористався своїм правом зазначити відповідні заперечення в протоколі. Разом з тим, з відеозапису вбачається, що на запитання працівника поліції «щось з наркотичних речовин вживали» зазначив «курив» (а.с. 7).
Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду.
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та  наведеними  в  даній  постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не впливають не спростовують наявного і зафіксованого факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, необґрунтованим є посилання, що працівниками поліції не було зазначено, який пункт ПДР України ОСОБА_1 порушив та не складено відповідний протокол, що свідчить про безпідставність зупинки ТЗ, оскільки відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського є самостійною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.
Отже, відсутні підстави для скасування постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 (    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києвавід 10 вересня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 (    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                      _________________                                 Б.Б. Левенець