ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року 
м. Київ
справа №520/32171/24
адміністративне провадження № К/990/15404/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Єзерова А.А. та Чиркіна С.М., розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року (прийняте суддею-доповідачем Бадюковим Ю.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді Бегунца А.О., суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В.),
У С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
1.          У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - Управління, скаржник), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила:
-          визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці №204950021988 від 08 листопада 2024 року;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно довідки, виданої Східним апеляційним господарським судом №248 від 21 жовтня 2024 року в розмірі 70 відсотків, виходячи з розміру суддівської винагороди 340650,00 грн з 27 квітня 2024 року;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованого довічного грошового утримання судді у відставці з 27 квітня 2024 року з урахуванням раніше виплачених сум.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що має статус судді у відставці Східного апеляційного господарського суду. Станом на 01 листопада 2024 року отримувала щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці із розрахунку 70% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Східного апеляційного господарського суду №08-36/004007 від 29 квітня 2024 року  про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке складає 236475,00 грн., виходячи із загального стажу роботи судді, що має право на відставку, 30 років 20 днів (стажу роботи на посаді судді 25 років 20 днів, та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) 5 років), в розмірі 165532,60 грн. 02 листопада 2024 року позивачка через веб-портал звернулась із заявою до Управління щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, надавши при цьому довідку №248 від 21 жовтня 2024 року, яку видав Східний апеляційний господарський суд. За результатами розгляду поданої заяви прийнято рішення про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці №204950021988 від 08 листопада 2024 року, яке на думку позивачки є необґрунтованим. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3.          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року, позов задоволено.
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Законом України «Про прожитковий мінімум» №966-XIV (далі - Закон №966-XIV)      не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді". При цьому, судді      Законом №966-XIV      не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
5.          Не погоджуючись з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, Управління звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
6.          На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статей 135, 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII), статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року №3460-IX (далі - Закон №3460-IX).
7.          Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження скаржник вказує на необхідність відступлення, зокрема від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 вересня 2024 року у справі №580/2522/24 та застосованого судами в оскаржуваних судових рішеннях.
8.          У касаційній скарзі відповідач не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій, які на підставі правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 вересня 2024 року у справі №580/2522/24, дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій.
9.          Натомість відповідач вважає такий висновок помилковим, оскільки перерахунок довічного утримання судді у відставці можливий лише у випадку зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого судді. При цьому суди не врахували, що прожитковий мінімум, який є основою для розрахунку посадового окладу судді, у 2024 році не змінився і залишився на рівні 2102,00 грн, а тому не вбачає наявність законодавчих підстав для збільшення суддівської винагороди і для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці. 
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
10.          Касаційна скарга надійшла до Суду 14 квітня 2025 року.
11.          Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 520/32171/24, витребувано адміністративну справу та запропоновано учасникам справи надати відзив на касаційну скаргу.
12.          Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2025 року зупинено виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі № 520/32171/24 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
13.          Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 17 листопада 2025 року.
14.          При розгляді цієї справи в касаційному порядку позивачкою заявлене клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
15.          Іншими учасниками справи клопотань заявлено не було.
Позиція інших учасників справи
16.          Від позивачки надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому зазначено, що касаційна скарга фактично підмінює предмет спору, оскільки замість перевірки правомірності рішення у цій справі відповідач ставить під сумнів рішення у справі №520/21039/24, яким уже встановлено право позивачки на перерахунок довічного грошового утримання.
17.          Відтак, доводи відповідача суперечать принципу правової визначеності та принципу res judicata, що гарантують стабільність і остаточність судових рішень, а тому касаційна скарга, на думку позивачки, є безпідставною і має бути залишена без задоволення.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 
18.          Суди попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановили, що позивачка є суддею у відставці Східного апеляційного господарського суду, згідно рішення Вищої ради правосуддя №1223/0/15-24 від 23 квітня 2024 року "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Східного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку". Відрахована зі штату суду наказом №12/к від 25 квітня 2024 року.
19.          З 26 квітня 2024 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
20.          Розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено на підставі довідки Східного апеляційного господарського суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 29 квітня 2024 року № 08-36/004007.
21.          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі №520/21039/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Східного апеляційного господарського суду, третя особа Державна судова адміністрація про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зокрема, зобов`язано Східний апеляційний господарський суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці станом на 26 квітня 2024 року-  340650 грн., виходячи з базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року у сумі 3028 грн. 00 коп.
22.          На виконання вказаного рішення Східний апеляційний господарський суд видав довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 21 жовтня 2024 року № 248.
23.          У примітках довідки вказано, що розмір посадового окладу встановлено на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року №520/21039/24, яке набрало законної сили 16 жовтня 2024 року, на підставі частин другої, третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII), виходячи з базового розміру посадового окладу - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року - 3028 грн.
24.          02 листопада 2024 року позивачка через веб-портал ПФУ звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, надавши при цьому довідку №248 від 21 жовтня 2024 року, яку видав Східний апеляційний господарський суд.
25.          Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 204950021988 від 08 листопада 2024 року позивачці відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду, у зв`язку із відсутністю правових підстав.
26.          Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням та протиправними діями відповідачів, позивачка звернулась до суду. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи
27.          Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначені статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
28.          Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
29.          Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
30.          Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме - бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
31.          Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року не відповідають, а викладені у касаційній скарзі доводи є обґрунтованими з огляду на таке.
32.          Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини склались між сторонами внаслідок відмови пенсійного органу здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , відповідно до довідки, виданої Східним апеляційним господарським судом №248 від 21 жовтня 2024 року в розмірі 70 відсотків, виходячи з розміру суддівської винагороди 340650 грн з 27 квітня 2024 року. Скаржник вказує, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється виключно у разі зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого судді. На його думку, суди не врахували, що прожитковий мінімум, який є базою для визначення посадового окладу судді, у 2024 році не змінювався та залишився на рівні 2102 грн, а отже, відсутні законодавчі підстави для підвищення суддівської винагороди і відповідно - для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.
33.          Ключовим питанням для вирішення спірних правовідносин у цій справі є наявність законних підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням довідки довідки Східного апеляційного господарського суду №248 від 21 жовтня 2024 року, виданої з урахуванням поточного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Суть спору полягає у визначенні, який саме прожитковий мінімум, установлений цим Законом, підлягає застосуванню при обчисленні суддівської винагороди для цілей перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці - загальний прожитковий мінімум для працездатних осіб чи спеціальний, передбачений для визначення базового розміру посадового окладу судді, а також у з`ясуванні, чи є інформація, зазначена в довідці про суддівську винагороду, визначальною для встановлення відповідного прожиткового мінімуму при здійсненні перерахунку.
34.          Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
35.          Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.
36.          У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
37.          У преамбулі Закону №1402-VIII зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
38.          Згідно частиною 2 статті 135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. 
39.          Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
40.          Відповідно до частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII, базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
41.          Згідно з частиною п`ятою статті 135 Закону №1402-VIII, суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.
42.          Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок № 3-1).
43.          Відповідно до пункту 2 розділу І цього Порядку, заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).
44.          Пунктом 6 розділу IV Порядку № 3-1 визначено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.
45.          У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 6 розділу IV Порядку № 3-1).
46.          Відповідно до пункту 9 розділу IV Порядку № 3-1, перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.
47.          Пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.
48.          Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 3-1, для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання подаються оригінали документів.
49.          Відповідно до пункту 8 розділу ІV Порядку № 3-1, орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. 
50.          Відтак, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни розміру грошового утримання або складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Такий перерахунок є похідним від законодавчо визначених умов оплати праці діючих суддів і має здійснюватися лише у разі нормативного перегляду елементів суддівської винагороди. 
51.          Як вбачається з положень Закону №      1402-VIII розмір посадового окладу судді, який є базовою складовою суддівської винагороди, безпосередньо залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Зазначене обумовлює необхідність визначення, який саме прожитковий мінімум підлягає застосуванню - загальний чи спеціальний, передбачений для визначення базового розміру посадового окладу судді.
52.          Відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі № 966-XIV.
53.          За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 966-XIV, прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
54.          Статтею 4 Закону № 966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
55.          Статтею 7 Закону № 3460-ІХ встановлено, що  з 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 гривень. При цьому, для визначення базового розміру посадового окладу судді встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2102 гривні.
56.          Отже, відповідно до Закону № 3460-ІХ з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.
57.          Суди попередніх інстанцій помилково не врахували, що з 01 січня 2024 року положення статті 7 Закону №3460-ІХ встановили окрім прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн, спеціальний прожитковий мінімум, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн.
Відповідно, зміни розміру складових суддівської винагороди діючих суддів з 01 січня 2024 року не відбулося, оскільки величина, що використовується для обчислення посадового окладу суддів, залишилась незмінною.
Таким чином, підстави для підвищення суддівської винагороди працюючого судді, а отже, і для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, відсутні.
58.          Слід зазначити, що питання наявності підстав для застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом про Держбюджет станом на 1 січня календарного року, для розрахунку посадового окладу судді було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду.
59.          Так, у постанові від 24 квітня 2025 року по справі № 240/9028/24 Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне:
«Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі №966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Водночас, законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.
Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».
60.          З метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі №280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
61.          З огляду на зазначені положення КАС України, керуючись правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24, у 2024 році для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону №3460-IX, а саме: 2102 грн.
62.          Разом з тим, у довідці, виданій Східним апеляційним господарським судом №248 від 21 жовтня 2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суддівська винагорода для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 обчислена із прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028 грн, що суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24.
63.          Беручи до уваги вищевказану зміну правової позиції Великою Палатою Верховного Суду, колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави вважати рішення Управління протиправним.
64.          Зважаючи на те, що для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону №3460-IX у розмірі 2102 грн, та те, що з 01 січня 2024 року не відбулась зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачці на підставі довідки Східного апеляційного господарського суду №248 від 21 жовтня 2024 року.
65.          З огляду на викладене вище, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №204950021988 від 08 листопада 2024 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, є правомірним та скасуванню не підлягає.
66.          Колегія суддів додатково зауважує, що довідка про суддівську винагороду, видана Східним апеляційним господарським судом №248 від 21 жовтня 2024 року, є виконанням судового рішення у справі №520/21039/24, ухваленого між позивачкою та Східним апеляційним господарським судом без участі органів Пенсійного фонду України. Зазначене рішення має преюдиційне значення лише щодо встановлення факту обов`язку суду видати таку довідку. Однак воно не звільняє Головне управління Пенсійного фонду України від обов`язку перевіряти відповідність зазначених у довідці даних вимогам чинного законодавства на момент здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.
67.          Суд наголошує, що довідка про суддівську винагороду не є безумовною підставою для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зазначений у ній розмір суддівської винагороди може бути врахований лише за умови, що він визначений відповідно до вимог чинного на момент здійснення перерахунку законодавства, у тому числі з урахуванням установленого Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді. Якщо ж сума, зазначена у довідці, не відповідає нормативно визначеним критеріям обчислення суддівської винагороди, вона не може слугувати підставою для перерахунку, а сам факт видачі довідки не створює для органу Пенсійного фонду обов`язку здійснювати перерахунок довічного грошового утримання з урахуванням такого розміру.
68.          Вказане узгоджується з положеннями частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що виключає можливість проведення перерахунку довічного грошового утримання на підставі довідки, у якій зазначено розмір суддівської винагороди, визначений із порушенням вимог законодавства.
69.          Зазначене повністю узгоджується з підходом Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 12 червня 2024 року у справах №380/9798/23 та №380/9974/23, від 20 червня 2024 року у справі №520/9891/23, а також від 26 травня 2025 року у справі №420/32864/24, згідно з яким сама по собі видана довідка про розмір грошового забезпечення не гарантує врахування зазначеного в ній розміру під час подальшого перерахунку в повному обсязі.
70.          Такий підхід підкреслює необхідність дотримання збалансованого та обґрунтованого підходу до процесу перерахунку довічного грошового утримання, який передбачає не лише захист прав осіб, що отримують відповідні виплати, але й дотримання принципів законності, правової визначеності, пропорційності та фінансової стабільності держави. Зазначений баланс є необхідною умовою функціонування системи соціального забезпечення, що має ґрунтуватися на єдності правових підстав для перерахунку та можливостях бюджетного фінансування, аби гарантувати справедливість, передбачуваність і сталість правовідносин у цій сфері.
71.          Враховуючи зазначене Суд доходить висновку, що суди попередніх інстанцій задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 неправильно застосували положення статей 135, 142 Закону №1402-VIII, статті 7 Закону №3460-IX, про що обґрунтовано зазначило Управління в поданій касаційній скарзі. Тому, остання підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо необхідності відступлення від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 12 вересня 2024 року у справі №580/2522/24, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24 вже відступила від висновків про те, що Законом № 966-XIV не передбачено окремого виду прожиткового мінімуму для визначення базового розміру посадового окладу судді, сформувавши новий підхід до застосування вищенаведених норм матеріального права.
72.          Розглядаючи цю справу в касаційному порядку, суд також враховує, що згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
73. При цьому колегія суддів також відхиляє клопотання скаржника про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки для такої передачі відсутні критерії та підстави, визначені частиною п`ятою статті 346 КАС України,
74. Так, відповідно до вимог частини п`ятої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
75. Доводи вказаного клопотання фактично зводяться до тверджень про неоднозначність чинного законодавства, а також наявності значного суспільного інтересу, враховуючи кількість тотожних судових справ, що перебувають на розгляді в судах України.
76. Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною першою статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
77. В силу частини другої статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується більшістю від складу суду, що розглядає справу.
78. За змістом наведених процесуальних норм, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку, з урахуванням змісту спірних правовідносин та їх предмету правового регулювання оцінює наявність виключної правової проблеми та необхідність передачі справи для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
79. Проаналізувавши зазначені у клопотанні підстави, якими обґрунтована необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність у спірних відносинах виключної правової проблеми, оскільки такі правовідносини врегульовано нормами права, які не містять колізій, та з урахуванням обставин цієї справи в повній мірі дозволяють вирішити спір. 
80. Окрім того, Верховний Суд наголошує, що частиною п`ятою статті 346 КАС України передбачено право суду, а не обов`язок стосовно передачі справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
81. Отже, колегія суддів Верховного Суду не вбачає наявності процесуальних підстав для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
82.          Відповідно до статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
83.          Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
84.          За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а касаційна скарга відповідача задоволенню.
Висновки щодо розподілу судових витрат
85.          Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб`єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 341, 345, 349,       351, 355, 356, 359 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи № 520/32171/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду    відмовити.
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі №      520/32171/24 скасувати.
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                 Я.О. Берназюк
Судді:                                                                                                     А.А. Єзеров
                                                                                                                        С.М. Чиркін