УХВАЛА

29 жовтня 2025 року  
м. Київ

справа №240/21336/24
адміністративне провадження №К/990/41409/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Рибачука А.І.
суддів: Бучик А.Ю., Гриціва М.І.,
перевіривши касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі №240/21336/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради, за участю прокурора, про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
З матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради про повернення на доопрацювання Декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1), реєстраційний номер ЖТ101241011601;
- зобов`язати Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради зареєструвати Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1), реєстраційний номер ЖТ101241011601.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025 апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
10.10.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі № 240/21336/24 з підстави, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Положеннями статті 330 КАС України визначені вимоги до форми і змісту касаційної скарги, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Касаційна скарга подана з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Скаржник, обґрунтовуючи право на подання касаційної скарги посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень статті 39 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», частини другої статті 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", статті 331 Цивільного кодексу України, частини другої статті 14 КАС України, частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України, у подібних правовідносинах щодо правомірності повернення органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об`єкта до експлуатації замовникові з підстав не визначених законом, за наявності судових рішень, що набрали законної сили про арешт земельної ділянки та про заборону вчинення дій, пов`язаних із її забудовою, а також щодо правових наслідків державної реєстрації такої декларації як завершальної стадії будівництва та створення нового об`єкта нерухомого майна. 
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність обставин, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених скаржником на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі № 240/21336/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради, за участю прокурора, про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Витребувати із Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/21336/24 за вищевказаним позовом.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук
А.Ю. Бучик
М.І. Гриців,
Судді Верховного Суду