ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 листопада 2025 року           справа №200/199/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Казначєева Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року (повне судове рішення складено 11 вересня 2025 року) у справі № 200/199/25 (суддя в І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                               УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.02.2025 адміністративний позов задоволено.
Вирішено, зокрема зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії позивачеві з урахуванням вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з 28.11.2022, здійснивши виплату з урахуванням виплачених сум.
31.03.2025 судове рішення набрало законної сили.
07.07.2025 до суду надійшла заява позивача про зміну способу і виконання судового рішення, у який просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду на «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 188528 гривень 43 копійки».
В обґрунтування заяви зазначив, що відповідач здійснив перерахунок пенсії, нарахував заборгованість у загальному розмірі 188528 гривень 43 копійки, що утворилась в результаті перерахунку та підлягає за рішенням суду виплаті, проте фактично не виплатив.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року у задоволенні заяви позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та стягнути з відповідача заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 188528 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не вірно застосовано норми процесуального закону, внаслідок чого зроблено помилковий висновок про наявність правових підстав для залишення без задоволення клопотання стягувача.
Виконання рішення суду має відбуватись в ефективний спосіб, що призводить до реального виконання, а не теоретичного (ілюзорного). Тобто, суд має вживати заходи та сприяти позивачу домогтися саме реального виконання.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Так, частиною першою статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб та підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
В силу частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Розглянувши матеріали справи, суд зазначає, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.
На виконання рішення суду у справі №200/199/25 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області проведено перерахунок пенсії позивача, з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 28.11.2022.
Відповідно п.4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу.
Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Пунктом 4.10 Порядку №22-1 встановлено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид, електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
Отже, електронна пенсійна справа повертається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання особи, яка звернулась за призначенням/ перерахунком пенсії, з метою подальшого взяття такої особи на пенсійний облік та виплати їй пенсії, що передбачено п.4.10 Порядку №22-1.
Оскільки позивач зареєстрований у Донецькій області та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, де і обліковується заборгованість по виплаті пенсії, нарахованої на виконання судового рішення у справі №200/199/25, про що повідомлено позивачу листом Головного управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.07.2025, рішення суду у справі №200/199/25 виконане Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області в частині здійснення перерахунку пенсії та електронну справу направлено за місцем обліку для виплати, тому відсутні підстави для зміни способу виконання судового рішення шляхом стягнення невиплаченої суми пенсії з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.
На підставі зазначеного вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну порядку та способу виконання судового рішення суду.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року у справі № 200/199/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 06 листопада 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                                     І. В. Сіваченко

                                                                                                       А. А. Блохін

                                                                                                                      Е. Г. Казначєев