ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 жовтня 2025 року           справа №200/53/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року по справі №200/53/22 (суддя І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії, -

                                                          УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.09.2022 року у цій справі (набрало законної сили 06.12.2022р.) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 78% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою, яка видана Першим апеляційним адміністративним судом 11 березня 2020 року за №04-29/9168/20. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити заборгованість щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, з 19 лютого 2020 року.
Позивачка звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, якою просила змінити спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 200/53/22 з зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити заборгованість щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, з 19 лютого 2020 року на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 01.02.2023 у сумі, яка буде зазначена відповідачем у відповіді.
На обґрунтування вказаної заяви позивачка зазначила, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у справі №200/53/22 набрало законної сили 06.12.2022, позивачу в частині перерахунку суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стали виплачувати з 01.02.2023, а нараховану суму боргу за період з 01.02.2020 по 01.02.2023 (розмір якої позивачу достеменно невідомий) на час звернення із заявою в порядку ст. 378 КАС України відповідачем не виплачена.
Відповідач надав заперечення на заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, якими просить відмовити в задоволенні заяви. Зазначає, що суму, нарахованих позивачці на виконання рішення суду коштів, що підлягають виплаті, станом на 1 січня 2023 року було включено до переліку отримувачів виплат за минулий період, сформованого Головним управлінням на виконання пункту 2 Порядку № 1165. Виплата коштів здійснюватиметься у порядку, визначеному пунктом 4 Порядку № 1165. Доплата згідно з рішенням суду за період з 19.02.2020 по 31.12.2022 складає 3445971,32 грн, що не передбачена бюджетом Головного управління потребує додаткового фінансування та має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. Проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань на відповідний бюджетний рік. Виплата означених коштів буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік за умови виділення коштів та в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до означеного Порядку №1165. Вважає, що зміна способу і порядку виконання рішення суду у даному випадку не захищає право позивачки на отримання сум заборгованості.
Позивачка надала відповідь на заперечення проти позову, якою просить задовольнити заяву ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначає, що єдиною умовою для застосування приписів абзацу другого ч. 3 ст. 378 КАС України Верховна Рада України, як єдиний законодавчий орган держави, визначила невиконання суб`єктом владних повноважень протягом двох місяців судового рішення з дня набрання ним законної сили.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2025року заяву задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 вересня 2022 року у справі №200/53/22 у частині зобов`язання виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість за щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці шляхом стягнення нарахованої суми заборгованості за щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3), а саме: «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по доплаті до пенсії в розмірі 3 434 930 (три мільйони чотириста тридцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять) гривень 28 (двадцять вісім) копійок.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду в частині задоволення заяви позивача про зміну способу виконання рішення суду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Відповідач вважає, що зміна способу і порядку виконання рішення суду – це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви. Подібна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2019р. у справі №800/203/17.
Судом також не враховано, що відповідач не відмовляється виплачувати позивачу суму нарахованої суми у відповідності до рішення суду. Водночас, бюджетні видатки органів Пенсійного фонду формуються відповідно до бюджетного кодексу України та містять поточні видатки на виплату пенсій у поточному бюджетному році. Єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду є неналежне фінансування державою витрат на погашення заборгованості з пенсійних виплат. 
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Відповідно до частини першої статті 378 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX від 21.11.2024р., що набрав чинності 19.12.2024р.) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частиною 3 статті 378 КАС України визначено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на виконання рішення суду у цій справі позивачу нараховано суму заборгованості щомісячного довічного грошового утриманням судді у відставці за період з 19.02.2020 по 31.12.2022 в сумі 3434930,28 грн., яка на даний час відповідачем не виплачена. 
Отже, рішення суду у справі понад двох місяців з дня набрання законної сили не було виконано в повному обсязі.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для зміни способу виконання рішення суду у цій справі шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по доплаті до пенсії в розмірі 3 434 930 (три мільйони чотириста тридцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять) гривень 28 (двадцять вісім) копійок.
Посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду з цього питання, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки була сформована за попереднього правового регулювання.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року по справі №200/53/22 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року по справі №200/53/22 - залишити без змін. 
Повне судове рішення – 02 жовтня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                                   Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                          А.В. Гайдар

                                                                                                                                    І.Д. Компанієць