П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/10656/25	

Категорія:106000000          Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:08.07.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
 – Ступакової І.Г.

у зв`язку з неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута за правилами п.2 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) (далі – в/ч НОМЕР_1 ) про:
-          визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року включно відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі – Порядок №1078); 
-          зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4 463,15 грн. в місяць у загальній сумі 132 074,93 грн. за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року включно, відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 (базовий місяць – березень 2018 року) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі – Порядок №44);
-          визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, грошової допомоги на оздоровлення за період 2008 – 2020 років та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2008 – 2020 роки;
-          зобов`язання в/ч НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, грошову допомогу на оздоровлення за період 2008 – 2020 роки, та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період 2008 – 2020 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум; 
-          визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 , щодо неврахування індексації грошового забезпечення відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 при обрахунку ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні;
-          зобов`язання в/ч НОМЕР_1 , провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум;
-          визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 , щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 19 січня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/7119/21;
-          зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 19 січня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/7119/21.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків адміністративного позову шляхом: надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду в частині визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 , щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 19 січня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/7119/21 та зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 19 січня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/7119/21.
У вищевказаній ухвалі суд першої інстанції вказав: "Суд встановив, що, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/7119/21, ОСОБА_1 21 грудня 2021 року та 19 січня 2024 року виплачена індексація грошового забезпечення у розмірі 49 306,89 грн. Проте, з позовом про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію частини втрачених доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації адвокат позивача звернулась у  квітні 2025 року, тобто більше ніж через рік після виплати індексації. Отже, суд вважає, що позивач повинен був дізнатися про порушення свого права з першого числа місяця (01 лютого 2024 року), який слідує після 19 січня 2024 року (день виплати індексації), та з цього дня протягом шести місяців звернутися до суду з позовом. При цьому, слід зауважити, що як на момент звернення адвоката до суду з даним позовом (квітень 2025 року), так і на момент звернення до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів (25 грудня 2024 року) існувала постанова Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року по справі №560/8194/20, де зроблений висновок про шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, який починає свій відлік з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати коштів.".
Від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду із вказаним позовом в частині вимог про нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 19 січня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/7119/21.
В обґрунтування вказаної заяви представник позивача вказала, що позивач дізнався про невиплату коштів лише після отримання відповіді на запит адвоката. Також, представник позивача звертає увагу на часті хвороби позивача, тривоги, відключення електропостачання, що стали підставою подання позову лише у квітні 2025 року.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 , щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 19 січня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/7119/21 та зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 19 січня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/7119/21.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення (ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року) в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги:
-   нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Таким чином, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.ст. 1-3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (далі – Закон №2050-ІІІ) дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Отже, виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися в день виплати основної суми доходу, що не зроблено відповідачем, чим уже було порушено право позивача. Отже, позивачем оскаржується не відмова відповідача у виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів, а бездіяльність відповідача щодо невиконання у відношення до позивача п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" (далі – Порядку №159) внаслідок чого відповідачем не виплачено позивачу компенсацію разом із заборгованістю виплаченою на виконання рішення суду;
-          в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Ільченко К.Р. направлено адвокатський запит на надання інформації щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення та нарахування додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 . У відповідь на запит ІНФОРМАЦІЯ_2 надано відповідь від 20 січня 2025 року року №3/13/1-252 з додатками. Після ознайомлення із зазначеною відповіддю вбачається, що ОСОБА_1 не виплачено в повному обсязі грошове забезпечення. З метою усунення порушень щодо невиплати коштів на адресу відповідача адвокатом Ільченко К.Р. направлено заяву від 17 березня 2025 року щодо виплати грошового забезпечення. Таким чином, фактично за виплатою коштів позивач звернувся 17 березня 2025 року, а дізнався про порушення свого права після отримання відповіді на адвокатський запит.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що наведені представником позивача підстави для поновлення строку звернення до суду із вказаним позовом не є поважними. Посилання на часті хвороби позивача не підтверджені жодними доказами. Посилання позивача на відсутність електроенергії та тривоги не є об`єктивно  непереборними, оскільки обмежені певними часовими проміжками.
Суд першої інстанції вказав, що безпідставними є посилання на те, що про порушення своїх прав позивач дізнався після отримання відповіді на адвокатський запит, оскільки повинен був дізнатися після виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77, 122, 123 КАС України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Строк звернення до адміністративного суду – це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
Питання строків звернення до адміністративного суду врегульовано приписами ст. 122 КАС України, згідно із частиною першою якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший).
За правилами ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Матеріалами справи встановлено та не заперечується позивачем, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/7119/21, ОСОБА_1 21 грудня 2021 року та 19 січня 2024 року виплачена індексація грошового забезпечення у розмірі 49 306,89 грн. 
Тобто, як вірно вказано судом першої інстанції, позивач повинен був дізнатися про порушення свого права з першого числа місяця (01 лютого 2024 року), який слідує після 19 січня 2024 (день виплати індексації), та з цього дня протягом шести місяців звернутися до суду з позовом.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду 10 квітня 2025року, тобто з пропуском шестимісячного строку відповідно до ст. 122 КАС України.
Щодо посилань апеляційної скарги про те, що строк звернення має бути відраховано з моменту отримання відповіді на адвокатський запит, колегія суддів зазначає, що обставини щодо звернення представника позивача з адвокатський і отримання на нього відповіді свідчать лише про те, з якого моменту позивач почав діяти, однак не свідчать про дотримання ним строків звернення до суду встановлених положеннями законодавства.
Згідно ч.ч.1, 3, 4 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно ч.3 ст. 240 КАС України, про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у відповідній частині позовних вимог щодо невиплати апелянту компенсації втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 19 січня 2024 року.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.
Судові витрати відсутні.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини спірного питання та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, ст. 329 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.