Окрема думка
судді Верховного Суду у Касаційному цивільному судіПророка В. В.
 
справа № 243/1903/23 (провадження № 61-11593ск24)
08 жовтня 2024 року
м. Київ
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Статіва Олена Володимирівна, на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2024 року у справі за позовом Слов`янської окружної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, ухвалою від 08 жовтня 2024 року відмовив у відкритті касаційного провадження дійшовши висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалено у справі, яка визначна судом малознаною.
 
Водночас з рішенням колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не можу погодитися з огляду на таке.
 
1.       Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
2.       Також відповідно до положень статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), який встановлює порядок здійснення цивільного судочинства, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
 
3.       Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
4.       Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
5.       Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2024 року -  3 028,00 грн.
 
6.       Відповідно до наданих заявником документів ціна позову в цій справі становить 25 396,82 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 30 = 90 840,00 грн), а отже справа № 243/1903/23 є малозначною у силу вимог закону.
 
7.       Отже, враховуючи, що заявникомподано касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто малозначною у силу вимог закону,то відкритті касаційного провадження у справі необхідно було відмовити саме з цієї підстави.
 
Суддя                                                                                            В. В. Пророк

Повний текст окремої думки складений 08 вересня 2025 року.