ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/2728/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Малиш Н.І., Кругового О.О.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 р. (суддя Кармазина Т.М) в адміністративній справі №340/2728/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                         В С Т А Н О В И В:

                     ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив  визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №111050002388 від 28 березня 2025 р. про відмову в призначенні йому пенсії за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути його заяву від 28 березня 2025 р. із урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
          В обґрунтування позовних вимог вказав, що звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та рішенням №111050002388 від 28 березня 2025 р. відмовило йому в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки до нього протиправно не було зараховано  певні  періоди  його роботи. 
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження,  адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. 
          Судом:
          - визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №111050002388 від 28 березня 2025 р.  про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком від 21 березня 2025 р., зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 та прийняти рішення із урахуванням висновків суду.
          У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю. 
          В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить - 14 років 11 місяців 16 днів, якого недостатньо для призначення йому пенсії відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу  не зараховано періоди роботи позивача: з 27 листопада 1994 р. по 01 червня 1998 р. -  запис при звільненні з роботи завірено печаткою непридатною для читання; з 20 червня 2000 р. по 04 липня 2000 р. -   запис при звільненні не завірено печаткою підприємства;  з 16 лютого 1996 р. по 01 червня 1998 р. -  запис при звільненні з роботи завірено печаткою непридатною для читання. Архівна довідка № 141 від 11 червня 2024 р. та акт перевірки від 24 грудня 2024 р. №1100 - 1002-1/5748 не взято до розрахунку, оскільки вказано невірне прізвище позивача.
          Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив. 
                Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
           ОСОБА_1 звернувся  із заявою від 21 березня 2025 р. про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яку розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №111050002388 від 28 березня 2025 р. Рішення мотивовано відсутністю необхідного страхового стажу та вказано, що до стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 : з 27 листопада 1994 р. по 01 червня 1998 р. -   запис при звільненні з роботи завірено печаткою непридатною для читання; з 20 червня 2000 р. по 04 липня 2000 р. - запис при звільненні не завірено печаткою підприємства. Також вказано, що згідно вкладишу до трудової книжки НОМЕР_2 від 16 лютого 1996 р. до страхового стажу не зараховано період роботи з 16 лютого 1996 р. по 01 червня 1998 р. -  запис при звільненні з роботи завірено печаткою непридатною для читання. Архівну довідку № 141 від 11 червня 2024 р. та акт перевірки  №1100-1002-1/5748 від 24 грудня 2024 р. не взято до розрахунку, оскільки невірно вказано прізвище позивача. 
          Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку. 
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що на особу не може перекладатись відповідальність за неправильність заповнення її трудової книжки, а помилка в написанні прізвища в архівній довідці є формальністю. 
          Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
           01 січня 2004 р. набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статтею 1, частиною 4 статті 24 якого визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
          До введення в дію Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійні відносини регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення", статтею 62 якого визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
          Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
          Стосовно посилань відповідача на неможливість врахування до страхового стажу позивача періодів його роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 (з 27 листопада 1994р. по 01 червня 1998 р., з 20 червня 2000 р. по 04 липня 2000 р.) та  згідно вкладишу до трудової книжки НОМЕР_2 від 16 лютого 1996 р. (з 16 лютого 1996 р. по 01 червня 1998 р.), то Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 р. у справі № 490/12392/16-а зазначив, що недоліки заповнення трудової книжки, не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
          Щодо копії архівної довідки №141 від 11 червня 2024 р., яка також підтверджує роботу позивача  з 27 листопада 1994 р. та з 20 червня 2000 р. У цій довідці наявні відомості щодо " ОСОБА_1 " в " ОСОБА_1 ". Написання  прізвища позивача як " ОСОБА_1 "  є формальним недоліком внаслідок того, що трудова книжка заповнювалась російською мовою, одна цей недолік не спростовує факт роботи у періодах, зазначених у довідці.  
          Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №111050002388 від 28 березня 2025 р. та обгрунтовано визначив обов`язок відповідачу повторно розглянути заяву позивача від 21 березня 2025 р. про призначення пенсії. 
          Враховуючи те, що судом першої інстанції рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, відсутні підставі для його скасування у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                      П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
          Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 р.  в адміністративній справі №340/2728/25 - залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 листопада 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.      

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий