КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                                                    
Апеляційне провадження                                                                                         Справа № 760/12482/25
№ 33/824/4593/2025
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року                                                                                         м. Київ                                                                                                   
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Алієвої Д.У.
 
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Скрицької Надії Анатоліївни на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва Вишняк М.В. від 24 липня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, -
 
в с т а н о в и в:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 312451, 26 квітня 2025 року близько 13 год. 25 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Київській, що в м. Києві, при виїзді на вулицю Садову, що в м. Києві, не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правого боку по вулиці Садовій, в результаті чого здійснила з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 16.12  Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з такою постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат          Скрицька Н.А. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вказує, що як вбачається з відеозапису, водій автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи на парковці поблизу магазину «Твоя шина», робив декілька спроб, що виїхати на вулицю Київську, по якій рухалася ОСОБА_1 . Водночас, жодного разу не вмикав покажчик повороту і коли ОСОБА_1 вже перебувала навпроти магазину «Твоя шина», водій автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_2 , не включаючи покажчик повороту, різко виїхав на вулицю Київську, в результаті чого й відбулося зіткнення.
Вважає, що саме порушення водієм автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_2 , п. 10.1,10.2 Правил дорожнього руху, стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.
Вказує, що судом не враховано, що на схемі дорожньо-транспортної пригоди не вірно зазначено напрямок руху автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки на схемі зазначено, що вказаний автомобіль рухався по вул. Садовій, однак це не відповідає дійсності, оскільки він виїжджав зі стоянки СТО.
Також захисник подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, яке мотивовано наступним.
Вказує, що  копію оскаржуваною постанови ОСОБА_1 отримала 04 серпня 2025 року та вперше, у межах строку оскарження, адвокатом була подана апеляційна скарга, яку постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року повернуто особі, яка її подала, оскільки не було додано витягу з договору, в якому зазначено повноваження або обмеження прав адвоката на вчинення окремих дій як захисника. 
Постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року ОСОБА_2 отримала 08 вересня 2025 року.
З огляду на наведене, просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Скрицька Н.А. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.
ОСОБА_3 та його захисник - адвокат Старовойтова Д.А. проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 24 липня 2025 року.
04 серпня 2025 року адвокат Скрицька Н.А., в інтересах ОСОБА_1 , звернулася з апеляційною скаргою.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року апеляційну скаргу, подану адвокатом Скрицькою Н.А. на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 24 липня 2025 року повернуто особі, яка її подала, з підстав не надання адвокатом Скрицькою Н.А. належних документів на підтвердження повноважень на надання правової допомоги ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді.
10 вересня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Скрицька Н.А. повторно подала апеляційну скаргу, до якої додала документи на підтвердження повноважень на надання правової допомоги ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді.
Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.
Визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що водій ОСОБА_1 не надала перевагу у русі автомобілю, що наближався до перехрестя праворуч, тому саме порушення нею п. 16.12. ПДР України стало причиною зіткнення транспортним засобів, що підтверджується доводами учасників справи, поданими доказами.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
У відповідності до 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;
г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;
ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
е) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху;
є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.
Згідно пункту 16.12. ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Як убачається із схеми місця ДТП, яка підписана учасниками ДТП без зауважень, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 рухався у напрямку вулиці Кільцева дорога з вул. Садова, водночас транспортний засіб  під керуванням  ОСОБА_1  рухався по вул. Київській в бік вул. Садова.
Отже, перетинаючи перехрестя рівнозначних доріг, ОСОБА_1 повинна була дати дорогу автомобілю, який рухався праворуч від неї, а саме транспортному засобу  під керуванням ОСОБА_3 , відтак в її діях наявні порушення пункту 16.12. ПДР України.
Посилання в апеляційній скарзі не те, що на схемі дорожньо-транспортної пригоди не вірно зазначено напрямок руху автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки на схемі зазначено, що вказаний автомобіль рухався по вул. Садовій, однак це не відповідає дійсності, оскільки він виїжджав зі стоянки СТО, апеляційний суд відхиляє, оскільки схема підписана учасниками ДТП без зауважень; стоянка СТО знаходить на вул. Садова, і такі доводи не спростовують порушення ОСОБА_1 правил проїзду рівнозначних перехресть, що і призвело до настання дорожньо-транспортної події.
Доводи сторони захисту про порушення ОСОБА_3 п. 10.1,10.2 Правил дорожнього руху, що стали причиною дорожньо-транспортної пригоди не можуть бути предметом розгляду в даному провадженні. 
Наявність або відсутність в діях ОСОБА_3  порушень ПДР України, не спростовує наявність вини ОСОБА_1 у порушенні нею п. 16.12. ПДР України.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині постанови, та зводяться лише до переоцінки доказів та незгоди апелянта з такими висновками, які узгоджуються з вимогами закону і з якими у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.
За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, що узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують факт недотримання нею вимог пункту 16.12. ПДР України, і ці порушення знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
За вказаних обставин, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для висновку про незаконність постанови суду першої інстанції та, як наслідок, задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
 
Поновити захисника ОСОБА_1 адвокату Скрицькій Надії Анатоліївні строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 липня 2025 року.
 Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Скрицької Надії Анатоліївни - залишити без задоволення.
Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 липня 2025 року, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

                 Суддя    
Київського апеляційного суду                                                                             В.В. Саліхов