Справа № 464/5127/25                        Головуючий у 1 інстанції: Беспальок О. А. 
Провадження № 33/811/1456/25                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 16 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП,

встановив:

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 16.09.2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.
Згідно постанови суду  ОСОБА_2 , 20 липня 2025 року о 01 год. 22 хв. по вул.Коломийська, 15 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, рухаючись заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Daihatsu», д.н.з. НОМЕР_2 , який припаркувала ОСОБА_1 , завдавши автомобілям механічних ушкоджень із матеріальними збитками, а в подальшому залишив місце ДТП та вжив алкоголь після ДТП, чим порушив п.п. 2.3 «б», 10.9, 2.10 «а», 2.10 «є» Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати в частині визнання винним за ч.4 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі за ч.4 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивною, зокрема працівники поліції не запитували в нього чи перебував він на момент ДТП в стані алкогольного сп`яніння, при цьому запитали чи вживав алкогольні напої після ДТП. Крім цього, апелянт зазначає, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог законодавства, зокрема з порушенням двох годинного терміну.
На апеляційний розгляд ОСОБА_2 та його захисник Попівняк Н.М. не прибули та про причини неявки не повідомили, а отже у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи № 464/5127/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення потерпілої, яка заперечила подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 фактично не оспорює свою винуватість в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, а тому в цій частині апеляційним судом в цій частині не здійснюється перевірка законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №397141 від 20.07.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), медичним висновком №001448 від 20.07.2025 року, яким встановлено факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.2), відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано обставини спілкування ОСОБА_2 з працівниками поліції, де останній визнав факт скоєння ДТП, залишення місця ДТП, вживання алкогольних напоїв після скоєного ДТП, а також обставини проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (а.с.3), первинними письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20.07.2025 року, де ОСОБА_2 зазначив, що вживав алкогольні напої (горілку) після скоєного ДТП (а.с.4).
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав з врахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП та наклав остаточне стягнення найбільш суворе стягнення серед призначених стягнень за інкримінованими ОСОБА_2 адміністративними правопорушеннями.
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , апеляційний суд не знаходить.
       Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 16 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.