Справа №587/2938/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.	
Номер провадження 33/816/578/25 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кордюка В.П. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2024 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2024 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 10 серпня 2024 року о 21-30 годині в с. Бездрик дорога Суми-Полтава 1 км Сумського району керував транспортним засобом АЗЛК м2137 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», результат якого показав 2,86 проміле, чим порушив п.п.2.9 а) ПДР України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Кордюк В.П. подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сумського районного суду Сумської області від 24.12.2024 року, скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.  
В обґрунтування вимог поновлення строку на апеляційне оскарження постанови вказував, що ОСОБА_1 та його представник не були присутні в судовому засіданні при винесенні постанови, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 та його представник не отримували. Про наявність оскаржуваної постанови стало відомо 10 лютого 2025 року після того, як постанова була виявлена в ЄДРСР.
Мотивуючи вимоги апеляційної скарги вказував, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобіля.
Зазначав, що працівники поліції взагалі не зупиняли автомобіль ОСОБА_1 , а всі відео-докази розпочинаються з того моменту, коли ОСОБА_1 знаходиться на вулиці. 
Стверджував, що в оскаржуваному судовому рішення суд не встановив та не навів належних доказів того, що ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду  за допомогою газоаналізатору та не навів доказів, які б підтверджували, що поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 право на проведення огляду в закладі охорони здоров`я та відповідно не запропонували проїхати в такий заклад.    

У судове засідання, призначене на 13:30 год 10.10.2025, до апеляційного суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 разом із своїм захисником – адвокатом Кордюком В.П. не з`явилися, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявним рекомендованим повідомлення, яке надійшло на адресу суду.
ОСОБА_1 також був повідомлений у передбачений законом спосіб, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», із зазначенням часу, дати та місця судового засідання в суді апеляційної інстанції.
При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Кордюка  В.П. апеляційний суд звертає увагу, що розгляд справи вже відкладався через неявку особи, що притягається до адміністративної відповідальності. 
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").
У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.
Враховуючи вище зазначене та принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд поданої апеляційної скарги захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кордюка В.П. з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Сумського районного суду Сумської області  від 24.12.2024 року у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, і в даному випадку права останнього на доступ до правосуддя, не є порушеним.
Що стосується клопотання захисника Кордюка В.П. про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, то, вивчивши матеріали справи, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи скарги, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як слідує з матеріалів справи при винесенні постанови судді Сумського  районного суду Сумської області від 24.12.2024 особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Кордюк В.П. присутні не були та відомостей про отримання ними копії судового рішення в матеріалах справи немає.
Враховуючи викладене, з метою дотримання права особи на доступ до правосуддя апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, як такий що, пропущений з поважних причин.
При цьому, перевіряючи законність прийнятого рішення в межах поданої захисником Кордюком В.П.  апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
  
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №110433 від 10.08.2024; 
- результатом проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатору Drager, тест № 6820 від 10.08.2024, результат, якого становить 2,86 ‰;
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, згідно якого, з результатами огляду на стан сп`яніння 2,86 ‰ ОСОБА_1 згоден;
- відео-файлами, які містяться на DVD-R дисках лазерних систем зчитування, з яких вбачається, що при спілкуванні працівників поліції з водієм, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого працівниками поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager» на що він погодився. Результат тесту склав 2, 86‰, з результатом згоден. Після чого був відсторонений від керування та на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, який він підписав добровільно.
Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

При цьому на спростування доводів апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобіля та те, що працівники поліції взагалі його не зупиняли, а всі відео-докази розпочинаються з того моменту, коли ОСОБА_1 знаходиться на вулиці, апеляційний суд бере до уваги протокол про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом АЗЛК м2137 державний номерний знак НОМЕР_1 , про що зроблений відповідний запис у протоколі, який власноручно підписаний водієм. 
ОСОБА_2 також підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківку з приладу «Alcotest Drager», погодившись з результатом огляду не висловлюючи зауважень щодо процедури чи обставин події.
Жодних пояснень про те, що він не керував транспортним засобом, на місці події або під час складання протоколу він не надавав. 
Із відеозапису із нагрудних камер працівників поліції вбачається, що водій ОСОБА_1 перебував біля автомобіля, спілкувався з працівниками поліції, саме як водій, і не заперечував цей статус.
Відповідно до ст. 251 КУпАП сукупність цих доказів є достатньою для підтвердження факту керування транспортним засобом. Посилання апелянта на відсутність доказів керування є надуманими та спрямованими на уникнення відповідальності після визнання вини на місці події.   

Доводи апелянта про те, в оскаржуваному судовому рішенні суд не встановив та не навів належних доказів того, що ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду  за допомогою газоаналізатору та не навів доказів, які б підтверджували, що поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 право на проведення огляду в закладі охорони здоров`я та відповідно не запропонували проїхати в такий заклад, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.     
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1   не висловлював заперечень щодо процедури та результату тестування, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан сп`яніння та роздруківці з приладу «Alcotest Drager», які він підписав без зауважень. 
Так з відеозапису вбачається, що після виявлення працівниками поліції у ОСОБА_1   ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода), йому було запропоновано пройти огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» на місці зупинки транспортного засобу, на що водій одразу погодився, не заявляв про бажання пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я та після повідомлення показника тесту 2,68 проміле, погодився з його результатами, що підтверджується його поведінкою. 
Отже, відсутність заперечень і наявність підпису у відповідних документах свідчать про фактичне погодження водія ОСОБА_1 з результатами огляду. 
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про дотримання процедури проведення огляду та законність отриманих доказів.  

Отже, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.
Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Кордюку В.П. строк на апеляційне оскарження постанови судді Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2024 року. 
Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1   притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кордюка В.П. на цю постанову – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.