ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2328/25  Номер провадження 33/814/791/25	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Писаренко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно з постановою, 24.03.2025 о 10 годині 00 хвилин у м. Миргород по вул. Стаднянська водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожні умови, що мати змогу повністю контролювати свій рух, виїхав на перехрестя вулиць Стаднянська-Козацька та почав виконувати маневр повороту ліворуч, в результаті чого відбулося зіткнення з велосипедисткою гр. ОСОБА_2 , яка рухалася на велосипеді Sierra Rayon по вул. Козацька. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди та порушено вимоги п.12.3 ПДР України, за що передбачено настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся  ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно нього змінити та звільнити його від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.
На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевий суд не врахував те, що на момент ДТП ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп`яніння (0.8 проміле алкоголю в крові), про що йому відомо при одночасному обстеженні в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння.
Вказує, що в момент ДТП з її сумки впала недопита пляшка горілки, яку згодом забрав її чоловік.
Крім того, за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30.01.2025 року у справі № 541/4771/24, ОСОБА_2 засуджено за пособництво у підробленні офіційного документу (посвідченні водія на її ім`я) та використання нею цього завідомо підробленого документу, що вочевидь доводить незнання нею ПДР України і, як наслідок підтверджує створення саме нею аварійної обстановки в дорожній пригоді, що сталася 24 березня 2025 року, що серед іншого доводиться копією висновку експерта наявного у справі.
Зазначає, що згідно висновку експерта №СЕ-19/117-25/9065-ІТ від 28.05.2025 року, дії ОСОБА_2 знаходилися у причинному зв`язку з виникненням ДТП, її раптова поява і наїзд на його автомобіль не давали йому можливості об`єктивно виявити таку перешкоду і завчасно зреагувати на неї.
Також звертає увагу на те, що йому невідомо які об`єктивні вихідні дані були надані слідчим експерту, однак експерт у своєму висновку поставив під сумнів надані йому слідчим вихідні дані для проведення експертизи, серед іншого зазначивши, що видимість на місці ДТП для нього, як водія, з лівого боку по напрямку його руху була обмежена зупинкою громадського транспорту «Стадня».
Вказує, що враховуючи всі обставини в сукупності, зважаючи на відомості про його особу, яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності та бездоганний 40 річний стаж водія, можливо звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі положень ст. 22 КУпАП. 
Будучи належним чином повідомленими, учасники провадження до апеляційного суду не з`явилися. ОСОБА_1 та його захисник Чернюк В.Д. звернулися із заявою про здійснення апеляційного розгляду без їх участі.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 358624 від 11.06.2025, постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12025170550000295 від 24.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, протоколу огляду місця ДТП від 24.03.2025, висновку експерта № СЕ-19/117-25/9065-ІТ від 28.05.2025, висновку експерта № 169 від 30.04.2025.
Вказані докази оцінені як кожен окремо так і в їх сукупності.
Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Так із наявних матеріалів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 358624 від 11.06.2025, протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.03.2025, протоколу допиту ОСОБА_1 від 07.04.2025, постанови про закриття кримінального провадження № 12025170550000295 від 31.05.2025, слідує, що 24.03.2025 о 10 годині 00 хвилин у м. Миргород по вул. Стаднянська водій ОСОБА_1 , керував т.з. Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 , виїхав на перехрестя вулиць Стаднянська-Козацька та почав виконувати маневр повороту ліворуч, при цьому не побачив велосипедистку ОСОБА_2 , яка рухалася на велосипеді Sierra Rayon по вул. Козацька та виїхала перед ОСОБА_1 , в результаті чого відбулося зіткнення, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-25/9065-ІТ від 28.05.2025, у цій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля марки Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.3 ПДР, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням ДТП.
У цій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля марки Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , мав технічну можливість шляхом застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення із велосипедисткою ОСОБА_2 , тобто виконуючи вимоги п. 12.3 ПДР, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
Згідно із п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Отже з наведених доказів вбачається, що ОСОБА_1 не впевнився в безпечності своїх дії, не врахував дорожні умови, наслідком чого стало виникнення дорожньо-транспортної пригоди.
Посилання сторони захисту на віктимну поведінку потерпілої є безпідставними, оскільки судом розглядаються матеріали лише відносно тієї особи, щодо якої вони складені – ОСОБА_1 .
При цьому оцінка надається діям водія ОСОБА_1 на предмет наявності зв`язку між його діями та наслідками що настали у вигляді ДТП, що має місце у даному випадку та доводиться зібраними у справі доказами.
Не підтверджено також об`єктивними даними наявність будь-яких перешкод, які б обмежували оглядовість та перешкоджали ОСОБА_1 вчасно виявити ОСОБА_2 та в подальшому вжити заходів для уникнення зіткнення.
Так, захисник посилається на примітку експерта у висновку № СЕ-19/117-25/9065-ІТ від 28.05.2025, де зазначено, що згідно фототаблиці до протоколу огляду місця ДТП від 24.03.2025, яка міститься в матеріалах кримінального провадження № 12025170550000295 на стор. 10, 11, було встановлено, що видимість для водія автомобіля марки Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 із лівого боку по напрямку його руху обмежена зупинкою громадського транспорту «Стадня».
Однак, в самому протоколі огляду місця ДТП від 24.03.2025 зазначено, що об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч – відсутні. Протокол складений в присутності та підписаний понятими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також ОСОБА_1 та у них не було зауважень щодо встановлених у протоколі обставин, зокрема недостовірності зазначених даних з приводу відсутності перешкод, які б могли обмежувати оглядовість з робочого місця водія.
Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_1 від 07.04.2025, останній також не вказував на наявність будь-яких перешкод, які б обмежували оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху.
Більше того, ОСОБА_1 зазначив, що він розпочав маневр виїзду на перехрестя вулиць Стаднянська-Козацька з подальшим поворотом вліво. При виконанні даного маневра ближче до його закінчення, раптово перед його ТЗ з`явилася перешкода у вигляді велосипедистки ОСОБА_2 , на яку він не зміг вчасно зреагувати, попри невелику швидкість з якою він рухався.
З наведеного слідує, що зіткнення відбулося майже посеред перехрестя вулиць, де будь яких перешкод вчасно виявити ОСОБА_2 , яка їхала на велосипеді, у ОСОБА_1 не було.
Безпідставними є також ствердження захисника про те, що ОСОБА_2 не є потерпілою, оскільки тілесні ушкодження остання отримала з власної необережності, а належність їй велосипеда не доведена.
Статтею 269 КУпАП передбачено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.
Так, за висновком експерта № СЕ-19/117-25/9065-ІТ від 28.05.2025 дійсно було встановлено, що окрім дій ОСОБА_1 , дії потерпілої ОСОБА_2 також знаходилися у причинному зв`язку з виникненням ДТП.
При цьому, за висновком експерта № 169 від 30.04.2025, внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_2 отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, а її велосипед, відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 24.03.2025, отримав механічні пошкодження обох коліс.
Отже наведене не виключає того, що ОСОБА_2 заподіяно фізичну та майнову шкоду, зокрема й з вини ОСОБА_1 .
Крім того, ОСОБА_1 сам визнав ОСОБА_2 потерпілою, що підтверджується наданою ним розпискою останньої про те, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 10 000 грн. в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якої вона зазнала внаслідок ДТП. 
Щодо можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю, слід звернути увагу на наступне.
Стаття 22 КУпАП передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Кодекс про адміністративні правопорушення не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність діяння. Проте вважаю, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам.
В даному випадку, правопорушення пов`язане із використанням джерела підвищеної небезпеки, а згідно із висновком експерта № 169 від 30.04.2025, внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_2 отримала перелом голівки правої плечової кістки зі зміщенням; перелом променевої кістки в типовому місці зліва та перелом шилоподібного відростка лівої ліктевої кістки, які відносяться до пошкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.
З огляду на це, відсутні підстави вважати, що вчинене адміністративне правопорушення є малозначним.
Враховуючи, що наявні у справі докази цілком доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не наведено жодних об`єктивних даних, які б ці докази спростовували, рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду Н.М. Харлан