Єдиний унікальний номер справи № 761/29384/24
Провадження №22-ц/824/6954/2025

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
17 вересня 2025 року                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді               Журби С.О.,
суддів                                     Писаної Т.О., Приходька К.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2024 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №101100541 від 06.02.2023 року у розмірі 22 311,94 грн. та судові витрати.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 06.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, було укладено кредитний договір №101100541, відповідно до умов якого відповідачу були надані кредитні кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі - 7 000 грн. 27 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем, відповідно до чинного законодавства України, було укладено Договір відступлення прав вимоги №102-МЛ/Т від 27.07.2023 року. Відповідно до умов даного Договору, позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТзОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за кредитним договором №101100541 від 06.02.2023 року. Разом з тим, в порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав та не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
У зв`язку з виникненням у відповідача значної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з даним позовом, який просив задовольнити в повному обсязі.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального  права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
Скаргу обґрунтовує тим, що зі сторони відповідача кредитний договір №101100541 від 06.02.2023 року було підписано електронним підписом, створеним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних заявником та надсилаються заявником Товариству для ідентифікації підпису на цих даних. Одноразовий ідентифікатор доступний тільки заявнику/позичальнику та за домовленістю сторін Договору та своїм правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису.
Надане представником позивача платіжне доручення, що підтверджує перерахування коштів за кредитом №101100541 містить усі необхідні реквізити, а, отже, може вважатися первинним документом.
Відсутність у матеріалах справи виписок з особових рахунків не свідчить про відсутність у відповідача заборгованості. У частині щодо виписок, слід зауважити, що виписка по картковому рахунку справді може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту та відсотками, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. В той же час, враховуючи п. 2.1. даного кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок з використанням карти НОМЕР_1 . 
ТОВ «Мілоан» не створює окремий рахунок для позичальника, а надає кошти на уже існуючий, а, отже, не може мати доступу до таких рахунків для того, аби отримати інформацію щодо вчинених фінансових операцій. 
Відсутність виписки по рахунку відповідача в матеріалах справи, не спростовує наявність заборгованості перед банком у визначеному відповідно до розрахунку розмірі.
Більше того, судом повністю проігноровано факт часткового добровільного виконання позичальником умов кредитного договору. 
Зокрема, відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, наданої позивачем, 21.02.2023 року, 07.03.2023 року та 09.03.2023 року позичальником було здійснено часткове погашення заборгованості на загальну суму 5 600 грн.
ОСОБА_1 свідомо уклав даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з його прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договору, у тому числі щодо видачі коштів кредитного договору, а позивачем - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» доведено вказану вище заборгованість належними та достатніми доказами.
Станом на дату розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах даної категорії розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з  таких підстав:
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази фактичної видачі кредиту відповідачу, а тому не вбачається підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку повернення кредиту будь-яких коштів. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів  міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення  для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази  подаються сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, між ТОВ «Мілоан» та     ОСОБА_1 було укладений кредитний договір №101100541 від 06.02.2023 року, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 7 000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування крекдитом у термін встановлений Договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.
Пунктом 1.1. Кредитного договору, що укладений з відповідачем передбачено, що позикодавець зобов`язується на умовах визначених кредитним договором на строк визначений п.1.3.Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зоббов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зоборв`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором п.2.4.1. Кредитного договору передбачає зобов`язання позичальника повернути кредит не пізніше терміну передбаченого п. 1.4.Договору.
Згідно п.6.1. Кредитного договору, цей Кредитний договір укладається в електроній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua.
Згідно п.6.2. Кредитного договору, розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовая ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного- договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту)- Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника в номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення і Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.
У відповідності до п. 6.3. Кредитного договору, виказуючи свою згоду на укладанення кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємним частинами (у т.ч. Правилами та Графіком розрахунків) Договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надакн фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та невід`ємною частиною цього Договору.
Встановлено, що 27.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем, відповідно до чинного законодавства України, було укладено Договір відступлення прав вимоги №102-МЛ/Т від 27.07.2023 року. Відповідно до умов даного Договору, позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за кредитним договором №101100541 від 06.02.2023 року.
Згідно розрахунку позивача, станом на 07.08.2024 року сума заборгованості відповідача становить 22 311,94 грн., а саме:
- заборгованість за тілом кредиту - 5 110 грн.
- заборгованість за відсотками - 16 270,94 грн.
- заборгованість за комісією - 931 грн.
Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №101100541 від 06.02.2023 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №102-МЛ/Т від 27.07.2023 року, тобто, після отримання прав вимоги до відповідача, позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося.
На підтвердження вказаних вимог позивачем було надано Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Міолан» (в редакції від 01 квітня 2022 року), Анкету-заяву на кредит №101100541 від 06.02.2023 року, Договір про споживчий кредит №101100541 від 06.02.2023 року, Довідка про підписання договору за допомогою електронного підпису, Платіжне доручення №58884491 від 06.02.2023 року на суму 7 000 грн, Відомості про щоденні нарахування та погашення, Договір відступлення прав вимоги №102-МЛ/ від 27 липня 2023 року, Акт приймання - передачі Реєстру боржників від 27 липня 2023 року до Договору відступлення прав вимоги №102-МЛ/Т від 27 липня 2023 року, платіжна інструкція №72145 від 27 липня 2023 року та досудову вимогу.
Вказані документи підтверджують лише умови кредитування та переуступку права вимоги, але вони не є належними та допустимим доказами саме надання ОСОБА_1 коштів за кредитним договором.
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо руху коштів на рахунку, сум, що фактично були отримані відповідачем, а також інформації про внесення/невнесення відповідачем коштів на погашення кредиту та на оплату процентів і продовження користування кредитом понад встановлений договором строк. Детального розрахунку заборгованості позивачем до суду також не надано. 
За таких обставин, суд був позбавлений можливості перевірити та встановити дійсний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором.
Положеннями ст. 82 ЦПК України передбачені підстави для звільнення від обов`язку доказування. Зокрема, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. 
В той же час наведена норма передбачає, що визнання обставин стороною є активна дія. Так, обставини, визнаються учасниками справи шляхом надання відповідних заяв по суті справи, пояснень учасників справи, їхніх представників. Таким чином відсутність заперечень сторони не може трактуватися як визнання нею посилань іншої сторони, що в свою чергу обумовлює збереження для такої іншої сторони обов`язку доказування своєї позиції, чого в даному випадку позивач не зробив.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про залишення без задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.
Підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.
Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційним судом не здійснюється.
 
Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 375, 381, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                С.О. Журба

Судді                                                                                                            Т.О. Писана 

                                                                                                                      К.П. Приходько