Номер провадження: 22-ц/813/3268/25 
Справа № 511/2787/24
Головуючий у першій інстанції Панчук А. І.
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Лозко Ю.П.,
суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання – Пересипка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 06 листопада 2024 року
у справі за заявою органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення опіки над недієздатною особою,

встановив:
У липні 2024 року орган опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області звернувся до суду із вказаною вище заявою у якій просив визнати ОСОБА_1 опікуном повнолітньої недієздатної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заява обґрунтована тим, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.12.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було визнано недієздатним та призначено опікуном ОСОБА_4 . 
Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.07.2024 року задоволено заяву ОСОБА_4 та звільнено останню від обов`язків опікуна недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого залишено під опікою Органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області. 
Рідна донька недієздатного ОСОБА_3 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 подала клопотання про неможливість здійснення догляду за батьком, так як вона є багатодітною матір`ю, а також її житлові умови не дозволяють їй забрати батька до себе та доглядати за ним, рідний брат ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином Республіки Казахстан, а тому здійснювати догляд за своїм братом не також має можливості, інших родичів, які б могли здійснювати догляд за недієздатним ОСОБА_3 окрім ОСОБА_1 не встановлено. 
ОСОБА_1 має можливість і бажання виконувати обов`язки опікуна недієздатного ОСОБА_3 та вже забезпечує ОСОБА_3 всіма необхідними ліками, продуктами харчування. 
Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 06 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні вказаної вище заяви органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області. Недієздатного ОСОБА_3 залишено під опікою органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на обставини, яким обґрунтовано заяву органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання його опікуном ОСОБА_3 , просить скасувати рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 06 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги вказаної вище заяви та призначити його опікуном повнолітньої недієздатної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У поданій до суду заяві скаржник просив розглянути справу без його участі.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає, виходячи з такого.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджуються матеріалами справи, рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.12.2022 року по справі №511/1182/22 задоволено заяву ОСОБА_4 та визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 недієздатним. Встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_3 та призначено опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішенням Роздільнянського районного суду від 10.07.2024 року заяву ОСОБА_4 про звільнення від повноважень опікуна було задоволено та звільнено її від обов`язків опікуна недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено під опікою Органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 07.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №164, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.12.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 є родичкою ОСОБА_3 , ступень споріднення та сімейні зв`язки, однак, не встановлено.
ОСОБА_3 має повнолітню дочку ОСОБА_2 , яка у заяві від 15.07.2024 року повідомила, що не заперечує проти того, щоб ОСОБА_1 доглядав її батька ОСОБА_3 , оскільки вона як мати трьох дітей такої можливості не має.
Також ОСОБА_3 має рідного брата – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є громадянином республіки Казахстан.
Станом на 25.12.2023 року ОСОБА_1 працював та отримував дохід в ТОВ «РСУ-9», що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.
Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 станом на 29.12.2023 року незнятої чи непогашеної судимості не має .
ОСОБА_1 та недієздатний ОСОБА_3 зареєстровані по АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади, 1/2 частина якого належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування, частина ОСОБА_3 частина належить ОСОБА_5 .
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов №5 від 22.05.2024 року в будинку по АДРЕСА_1 прописані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . В будинку є відповідні комунікації, опалення індивідуальне, водопостачання на АДРЕСА_2 мебльовані. Вбиральня на вулиці. Проведено косметичний ремонт. Кімната в якій проживає ОСОБА_3 обладнана всіма необхідними меблями. Умови проживання ОСОБА_3 задовільні.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов №8 від 18.10.2024 року в будинку по АДРЕСА_1 будинку є відповідні комунікації, опалення індивідуальне, водопостачання на АДРЕСА_2 мебльовані. Вбиральня на вулиці. Проведено косметичний ремонт. ОСОБА_3 доглянутий, охайний. На момент відвідування в будинку були присутні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Умови проживання ОСОБА_3 задовільні .
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області на засідання виконавчого комітету було розглянуто питання про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_3 та не встановлено обставин, які б вказували на те, що поведінка ОСОБА_1 , який виявив бажання бути опікуном, суперечить інтересам недієздатного ОСОБА_3 . Тому Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради дійшов висновку про доцільність затвердження подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 . Вказане подання було затверджено рішенням Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області від 07.06.2024 року № 207.
Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі N 736/1508/17 (провадження N 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі N 751/9572/19 (провадження N 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі N 372/3474/21 (провадження N 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі N 341/1526/23 (провадження N 61-6358св24), від 04 грудня 2024 року у справі N 634/1126/23 (провадження N 61-9837св24), від 24 липня 2024 року у справі N 727/597/24 (провадження N 61-6720св24), від 30 квітня 2025 року у справі N 710/1549/23 (провадження N 61-1733св25).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна мають враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Такі положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року N 34/166/131/88.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинно відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (див. постанову Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі N 712/10043/20).
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У цій справі подання органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області, за яким орган опіки вважає можливим та доцільним призначити ОСОБА_1 опікуном повнолітньої недієздатної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на відповідні докази щодо необхідності призначення саме ОСОБА_1 , за наявності у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших родичів, зокрема, повнолітньої доньки та брата, які в силу закону зобов`язані надавати батьку/брату піклування, неможливість чого жодними доказами не підтверджена.
Матеріали справи також не містять доказів щодо стану здоров`я, про доходи та відсутність судимостей ОСОБА_1 , про що також зазначено судом.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно зі ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними.
Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України, обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.
З огляду на вказане вище, апеляційний суд зауважує, що оскільки ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та придатним до військової служби, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням призначення його опікуном повнолітньої недієздатної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за умови існування у останнього інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами . Крім того, вказане подання заявника носить суто формальний підхід для можливого вирішення питання про призначення вказаної особи опікуном.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає вірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 опікуном повнолітньої недієздатної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Тож, зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області.
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бюрг та інші проти Франції" (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гору проти Греції" N 2) [ВП], § 41" (Gorou v. Greece no.2).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (SeryavinandOthers v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим висновок суду про відмову в задоволенні заяви органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області з вказаних вище підстав.
Доказів які б спростували правильні висновки суду скаржником не надано. 
Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.
Інші доводи апеляційної скарги за своєю суттю зводяться до обґрунтування вимог заяви органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради Одеської області та незгоди з висновками суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, також фактично зводяться до суб`єктивного тлумачення скаржником норм права, та переоцінки доказів, що містяться у справі, яким судом надано належну правову оцінку, без посилення на обставини, які не були враховані під час вирішення цієї справи. 
Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, з мотивів наведених у скарзі.
У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 06 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий                                                                Ю.П. Лозко

Судді:                                                                        О.Ю. Карташов

       В.В. Кострицький