УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 757/46672/25-к
провадження № 51-4273ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                     ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Як убачається з копій судових рішень, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді цього ж суду.
На вказану вище ухвалу суду  ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.
Київський апеляційний суд ухвалою від 30 жовтня 2025 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2025 року.
ОСОБА_4 не погодився з ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року і звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій порушує питання, зокрема про скасування цього судового рішення і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Частиною 1 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як убачається з оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду зі скаргою на ухвалу місцевого суду, якою відмовлено в задоволенні його заяви про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, оскарження якої в апеляційному порядку не передбачено приписами КПК, зокрема статтями 81, 392 цього Кодексу.
Отже, суддя апеляційного суду з урахуванням зазначених вище положень закону правильно встановив, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке згідно з приписами КПК не підлягає апеляційному оскарженню, тому, відмовляючи у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, скаржник просить суд касаційної інстанції визнати, що рішення суду апеляційної інстанції та дії судді першої інстанції порушують ст.ст. 35, 55 Конституції України, ст.ст. 6, 13 ЄКПЛ та принцип верховенства права і утворюють стан відмови у правосудді, а також звертає увагу на необхідність повідомлення Державної судової адміністрації України, Вищої ради правосуддя та Державного бюро розслідувань про виявлені ознаки втручання в автоматизований розподіл судових справ у Печерському районному суді м. Києва, проте вирішення цих питань не належить до компетенції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду та, відповідно, не може бути розглянуте за цією скаргою.
З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Таким чином, відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 .
Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою                    ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                      ОСОБА_3