П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/7759/24	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
06.06.2024 року;
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
                П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Крусяна А.В.
                                                            – Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:
визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення (заробітної плати) за лютий, березень, квітень та з 01 по 14 травня 2022 року день введення простою;
зобов`язати Державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» прийняти наказ про виплату та здійснити нарахування та виплатити грошове забезпечення (заробітну плату) за лютий, березень, квітень та з 01 по 14 травня 2022 року день введення простою;
визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн. щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022 по 17.10.2022;
зобов`язати Державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» прийняти наказ про виплату та здійснити нарахування та виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022 пo 17.10.2022;
визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» щодо не здійснення нарахування та виплати допомоги для оздоровлення за 2022 рік;
зобов`язати Державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» нарахувати та виплатити допомогу для оздоровлення за 2022 рік;
визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» щодо не здійснення нарахування та виплати за час простою з 14.05.2023 по 31.01.2023 день звільнення передбачених п. 30 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5;
зобов`язати Державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» відповідно до п. 30 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5, нарахувати та виплатити суми із розрахунку не нижче від двох третин посадового окладу за час простою з 14.05.2023 по день звільнення 31.01.2023;
зобов`язати Державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2023 по 01.08.2023, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100.
В обґрунтування позову зазначено, що позивачка з червня 2021 проходила службу у Державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№10)», 31.01.2023 позивачка звільнена зі служби на підставі пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з скороченням штатів). В порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, Порядку №925/5, Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, КЗпП України відповідач не здійснював нарахування та виплату позивачці грошового забезпечення, у тому числі нарахування та виплату грошового забезпечення за час простою Державної виправної колонії, додаткової винагороди та допомоги для оздоровлення, не провів повний розрахунок грошового забезпечення під час звільнення позивачки зі служби.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Суд визнав протиправною бездіяльність державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» щодо не виплати ОСОБА_1 у повному розмірі грошового забезпечення за лютий, березень, квітень та з 01 по 14 травня 2022 року.
Зобов`язав державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» виплатити ОСОБА_1 у повному розмірі грошове забезпечення за лютий, березень, квітень та з 01 по 14 травня 2022 року з урахуванням виплачених сум.
Визнав протиправною бездіяльність державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» щодо нездійснення у повному розмірі виплати ОСОБА_1 передбачених п. 30 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5, нарахованих сум оплати простою з 14.05.2022 року по 31.01.2023 року.
Зобов`язав державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» виплатити ОСОБА_1 передбачених п. 30 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5, нарахованих сум оплати простою з 14.05.2022 року по 31.01.2023 року, з урахуванням виплачених сум.
Визнав протиправною бездіяльність державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року.
Зобов`язав державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30000 грн. щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022 року пo 31.05.2022 року.
Визнав протиправною бездіяльність державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги для оздоровлення за 2022 рік.
Зобов`язав державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу для оздоровлення за 2022 рік.
Зобов`язав державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2023 року по 01.08.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100 в сумі 28557,10 грн.
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що порівняльний аналіз відомостей про нараховані та фактично виплачені суми грошового забезпечення свідчать про проведення позивачці виплати грошового забезпечення за період січень-травень 2022 у заниженому розмірі. З наведеного слідує обґрунтованість вимог позивачки про покладення на відповідача обов`язку здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення за цей період з урахуванням фактично виплачених сум. Також, порівняльний аналіз відомостей про нараховані та фактично виплачені суми грошового забезпечення свідчать про проведення позивачці виплати грошового забезпечення за період простою Державної виправної колонії, а саме за період травень 2022 – січень 2023, у заниженому розмірі. З наведеного слідує обґрунтованість вимог позивачки про покладення на відповідача обов`язку здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення за період простою Державної виправної колонії з урахуванням фактично виплачених сум.
Поряд з цим, суд першої інстанції встановив, що Державна установа «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» знаходилась на території, яка входила до переліку громад, що перебували у тимчасовій окупації, а також до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка». Таким чином, суд першої інстанції визначив, що доводи позивачки про наявність в неї права на виплату додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, за період з лютого 2022 по травень 2022 знаходять своє правове та обґрунтоване підтвердження.
Також, суд зауважив на тому, що право осіб рядового і начальницького складу на одержання один раз на рік допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення прямо передбачене положеннями Порядку №925/5 і таке (право) не поставлене в залежність від написання рапорту особою рядового і начальницького складу для отримання одноразової грошової допомоги на оздоровлення. Відтак, не забезпечення позивачці у відповідному році одноразової грошової допомоги на оздоровлення свідчить про порушення її прав на належне грошове забезпечення та наявність правових підстав для зобов`язання відповідача провести ці виплати в судовому порядку.
З огляду на встановлені обставини щодо не проведення із позивачкою повного розрахунку під час звільнення зі служби, керуючись приписами Порядку №100, суд першої інстанції визначив, що на користь позивачки підлягає відшкодування у виді середнього грошового забезпечення у сумі 28557,1 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, Державна установа «Дар`ївська виправна колонія (№10)» подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, у тому числі відомостям про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), помилково не враховано як затримку у виділенні фінансування для оплати праці так і ту обставину, що повноваження розпорядника бюджетних коштів Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» в частині проведення розрахунково-касових операцій з оплати праці за травень 2022 року здійснювала Державна установа «Кропивницький слідчий ізолятор».
Апелянт зауважує на тому, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням Постанови Кабінету Міністрів України №168, помилково залишено поза увагою те, що додаткова винагорода є окремим тимчасовим додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується під час проходження служби та виконання службових обов`язків, тобто є додатковим стимулюючим заохоченням саме за виконання службових обов`язків. В той же час, доказів виконання позивачем своїх посадових обов`язків (несення служби у вигляді чергувань, нарядів тощо) за місцем служби у період окупації території Херсонської області, що є обов`язковою умовою для здійснення виплати додаткової винагороди для осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби згідно постанови Кабінету Міністрів України №168, не надано. Перебування позивачки у трудових відносинах з установою не є тотожнім несенню служби, а факт отримання щомісячного грошового забезпечення, не створює підстав вважати, що позивачка у вказаний період була присутня на своєму робочому місці та виконувала свої посадові обов`язки.
Апелянт також зауважує на тому, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням Порядку №925/5, помилково залишено поза увагою те, що виплата допомоги для оздоровлення особам рядового і начальницького складу здійснюється за результатом розгляду відповідного рапорту та на підставі наказу органу або установи. Однак, у спірному випадку, для отримання допомоги для оздоровлення позивачка не зверталась з відповідним рапортом, такий (рапорт) не був погоджений з фінансовою службою та наказ про виплату допомоги для оздоровлення на ім`я позивачки не видавався.
Поряд з цим, покладаючи на Державну установу обов`язок з відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №100, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, адже дія Постанови №100 не поширюється на військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 у визначений апеляційним судом строк не надійшов.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 з 24 червня 2021 року по 31 січня 2023 року проходила військову службу у державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)».
Державна установа «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» розташована на території села Дар`ївка Херсонського району Херсонської області, яка до 11 листопада 2022 року входила до переліку громад, що перебували у тимчасовій окупації відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 січня 2023 року). На даний час, державна установа «Дар`ївська виправна колонія (№10)» знаходиться на території села Дар`ївка, Херсонського району, Херсонської області, та входить до переліку громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.
З метою соціального захисту персоналу на період тимчасової окупації, а також недопущення взаємодії з представниками незаконних органів влади окупаційного режиму, наказом Міністерства юстиції України від 13 травня 2022 року № 1951/5 «Про оголошення простою установ виконання покарань, слідчих ізоляторів та медичних реабілітаційних центрів, які тимчасово знаходяться на непідконтрольній Україні території» в державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» з 14 травня 2022 року оголошено простій до закінчення воєнного стану та дозволено працівникам установи до закінчення простою бути відсутніми на робочих місцях та не виконувати дистанційну роботу поза межами адміністративних будівель установи.
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 31 травня 2022 року №1060/7 державна установа «Кропивницький слідчий ізолятор» здійснювала повноваження розпорядника бюджетних коштів державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» в частині проведення розрахунково - касових операцій з оплати праці за травень 2022 року.
Наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 19.08.2022 «Про припинення простою, оголошеного державним установам, які тимчасово знаходяться на непідконтрольній Україні території» з 05.09.2022 припинено простій державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)», оголошений відповідно до наказів Міністерства юстиції України від 13.05.2022 №1951/5 «Про оголошення простою установ виконання покарань, слідчих ізоляторів та медичних реабілітаційних центрів, які тимчасово знаходяться на непідконтрольній Україні території».
Після відновлення доступу до адміністративних будівель установи встановлено факт викрадення основних матеріальних цінностей та відсутність первинної документації установи, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження ЄРДР №120222300000006029 за частиною першою статті 438 Кримінального кодексу України.
Відповідно до наказу державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» від 30 січня 2023 року №7/ОС позивачку звільнено з військової служби з 31 січня 2023 року відповідно до частини 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів).
Посилаючись на те, що відповідач не здійснив нарахування та виплату грошового забезпечення (заробітної плати) за лютий 2022 по 14.05.2022 по день введення простою в державній установі, грошового забезпечення (заробітної плати) за час простою Державної установи з 14.05.2022 по 01.01.2023, додаткової щомісячної винагороди у розмірі 30000 із розрахунку з 24.02.2022 по день її скасування 17.10.2022, а також допомогу для оздоровлення за 2022 рік (при звільненні), позивачка звернулась до адміністративного суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23 червня 2005 року №2713-IV держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.
Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 статті 24 Закону №2713-IV передбачено, що фінансування діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законом.
Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.
Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 року №925/5.
Пунктом 3 розділу І Порядку №925/5 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Абзацом першим пункту 4 розділу І Порядку №925/5 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які займають штатні посади в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управліннях з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, органах пробації, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, воєнізованих формуваннях, навчальних закладах та закладах охорони здоров`я, на підприємствах установ виконання покарань, інших підприємствах, в установах і організаціях, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
Згідно пунктів 5, 7 розділу І Порядку №925/5 виплата грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу здійснюється за місцем їх служби в межах асигнувань, затверджених кошторисом відповідного органу або установи на грошове забезпечення.
Особам рядового і начальницького складу, які проходять службу в державних підприємствах Державної кримінально-виконавчої служби України, грошове забезпечення виплачується за рахунок і в межах коштів відповідних підприємств.
За час відсутності особи рядового чи начальницького складу на службі без поважних причин (прогул) грошове забезпечення не виплачується.
Підставою для припинення виплати грошового забезпечення особі рядового чи начальницького складу є наказ органу або установи із зазначенням строку, на який припиняється виплата грошового забезпечення.
Пунктом 17 розділу І Порядку №925/5 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу виплачується за поточний місяць - раз на місяць до 20 числа (з урахуванням пункту 11 цього розділу).
Відповідно до пункту 30 І Порядку №925/5 час проходження служби особи рядового чи начальницького складу в органах та установах, яким оголошено простій, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин посадового окладу.
Пунктом 1 Положення про Департамент з питань виконання кримінальних покарань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1418/5 від 11.04.2022, передбачено, що Департамент з питань виконання кримінальних покарань реалізує повноваження Мін`юсту в сфері виконання кримінальних покарань, а також здійснює керівництво оперативно-службовою діяльністю зокрема підпорядкованих йому міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів. 
Пунктом 7 Положення №1418/5 визначено, що Департаменту безпосередньо підпорядковуються, зокрема установи виконання покарань, слідчі ізолятори у Херсонській області, на території якої розташована державна установа «Дар`ївська виправна колонія (№10)».
Згідно з підпунктами 2, 4 пункту 3 Положення №1418/5, одними з основних завдань Департаменту є, зокрема, спрямування та координація діяльності органів і установ, організація господарської діяльності, планово- фінансової роботи підпорядкованих установ, підприємств установ виконання покарань, зокрема у Херсонській області. Відповідно до покладених завдань Департамент організовує господарську діяльність, планово-фінансову роботу підпорядкованих установ виконання покарань, слідчих ізоляторів та складає консолідовану звітність, аналізує та узагальнює потребу підпорядкованих установ виконання покарань, слідчих ізоляторів у фінансових ресурсах і подає її в установленому порядку до Мін`юсту, здійснює в межах повноважень контроль за діяльністю органів і установ.
Відповідно до пункту 2.1 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1407 від 24.12.2012, державна установа «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» як розпорядник бюджетних коштів включена до мережі головного розпорядника - Мін`юсту.
Виходячи з обставин справи та згідно наданих суду доказів, відповідно до довідки державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» від 20.03.2023 року №26/7-408 ОСОБА_1 нараховано наступне грошове забезпечення: у січні 2022 року 5557,31 грн.; у лютому 2022 року 7328,37 грн.; у березні 2022 року 8774,70 грн.; у квітні 2022 року 9910,75 грн.; у травні 2022 року 5508,43 грн.
Згідно з інформації з АТ «УКРСИББАНК» від 30.04.2024 року №60-3-04/31-036 ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , отримала від державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)», ЄДРПОУ 08564676, наступне грошове забезпечення на особовий картковий рахунок, а саме:
1. Згідно відомості №266 (за лютий 2022 року) - 7800,7 грн., дата зарахування 08.02.2022 року;
2. Згідно відомості №278 (за березень 2022 року) - 9210,87 грн, дата зарахування 14.03.2022 року;
3. Згідно відомості №288 (за квітень 2022 року) - 10318,51 грн., дата зарахування 14.04.2022 року;
4. Згідно відомості №309 (за вересень 2022 року) - 7643,6 грн., дата зарахування 31.10.2022 року;
5. Згідно відомості №310 (за жовтень 2022 року) - 1910,9 грн., дата зарахування 21.11.2022 року;
6. Згідно відомості №311 (за листопад 2022 року) - 1910,9 грн., дата зарахування 26.12.2022 року;
7. Згідно відомості №312 (за грудень 2022 року) - 1910,9 грн., дата зарахування 02.01.2023 року.
Також, згідно з інформації з АТ «УКРСИББАНК» від 03.07.2024 року №60-3-04/31-036 ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , отримала від державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)», ЄДРПОУ 08564676, наступне грошове забезпечення на особовий картковий рахунок, зокрема, згідно відомості №313 у сумі 1910,9 грн., дата зарахування 01.02.2023 року.
Поряд з цим, згідно платіжного доручення від 28.06.2022 року №630 ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , отримала від державної установи «Кропивницький СІ», ЄДРПОУ 08563783, грошове забезпечення за травень 2022 року у сумі 5744,02 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порівняльний аналіз наявних в матеріалах справи доказів, свідчить про розбіжність між сумами нарахованих та фактично виплачених позивачці сум заробітної плати (грошового забезпечення) за період лютий, березень, квітень та з 01 по 14 травня 2022 року. З наведеного слідує правильність висновку суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» виплатити позивачці у повному розмірі грошове забезпечення за лютий, березень, квітень та з 01 по 14 травня 2022 року з урахуванням фактично виплачених сум.
Розбіжність між нарахованими та виплаченими сумами знаходить своє підтвердження і в частині розрахунку заробітної плати (грошового забезпечення) за час простою державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» по день звільнення позивачки зі служби – 31.01.2023 року. Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» виплатити позивачці, передбачену пунктом 30 розділу І Порядку №925/5, заробітну плату (грошове забезпечення) за час простою Державної установи з 14.05.2022 по 31.01.2023 з урахуванням виплачених сум.
Поряд з цим, слід враховувати, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому було продовжено та триває до теперішнього часу.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №168, пунктом 1 якої (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
У подальшому, до пункту 1 Постанови №168 вносилися зміни, зокрема, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року №350 абзац перший пункту 1 Постанови №168 після слів «та поліцейським» доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року №350 вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Також, у подальшому постановою Кабінету Міністрів України №754 від 01.07.2022 до Постанови №168 були внесені зміни, відповідно до яких в абзаці 1 пункту 1 слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінити словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)».
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №754 від 01.07.2022 встановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.06.2022.
Постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022 року до Постанови №168 були внесені зміни, відповідно до яких в абзаці 1 пункту 1 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».
Постановою Кабінету Міністрів України №1146 від 08.10.2022 року до Постанови №168 були внесені зміни, відповідно до яких слова «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні),» та «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)» виключено та доповннено абзац реченням такого змісту: «Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.».
Згідно пункту 2 постанови вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 вересня 2022 року. 
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №204-р від 06 березня 2022 року «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «Підтримка» Херсонська область (без визначення окремих територіальних громад та населених пунктів) включена до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».
З наведеного слідує, що Кабінет Міністрів України встановив додаткову винагороду в розмірі 30000 грн щомісячно, зокрема особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка». Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 18 січня 2024 року у справі №200/297/23.
Як свідчать обставини справи, позивачка перебувала на посаді молодшого сержанта внутрішньої служби, молодшого інспектора відділу охорони установи, в державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№10)», розташованої на території села Дар`ївка, Херсонського району, Херсонської області.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивачки права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у період з 24.02.2022 по 31.05.2022 року в розмірі 30000 грн. щомісячно.
Слід також враховувати, що додаткова винагорода є окремим тимчасовим додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується лише під час проходження служби та виконання службових обов`язків. Згідно правового висновку Верховного Суду у постанові від 02 листопада 2023 року у справі №160/11851/22, у цьому випадку поняття «несення служби», яке зазначено у пункті 1 Постанови №168, тотожні поняттю «проходження служби». Так, оскільки, законодавством визначено, що особи рядового і начальницького складу, які мають спеціальні звання проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, немає ніяких підстав вважати, що вони службу не несуть. При цьому відзначив, що положення пункту 1 Постанови №168 не містять застережень щодо призначення додаткової допомоги виключно особам, які беруть участь в оперативних заходах, несуть варту, в тому числі в нічний час, несуть службу у наряді, тощо. Тобто, Постанова №168 (у редакції постанови від 22 березня 2022 року) не ставить у залежність отримання додаткової винагороди від залучення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби від виконання завдань та заходів, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану, як про це вказує відповідач.
У свою чергу, доводи відповідача про те, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), а отже, за відсутності таких, підстави для нарахування та виплати такої винагороди відсутні, свідчить лише про допущення протиправної бездіяльності, а не про відсутність права у позивачки на таку винагороду.
Вказана правова позиція підтримана і у постановах Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №200/297/23, від 13 жовтня 2025 року у справі №420/15374/23.
Представлені у справі докази очевидно свідчать про те, що у спірному періоді відповідач не здійснив виплату позивачці додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно, чим порушив вимоги Постанови №168 та право позивачки на належну оплату праці під час проходження відповідної служби.
На основі зазначеного, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю доводів позивачки щодо протиправності дій відповідача стосовно не нарахування та невиплати на користь позивачки додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 31.05.2022 у розмірі 30000 гривень щомісячно відповідно до пункту 1 Постанови №168, а відтак – про наявність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити таку винагороду за цей період в судовому порядку.
Щодо вимог про нарахування та виплату позивачці грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ глави 14 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5 (в редакції наказу №1466/5 від 14.05.2019), особам рядового і начальницького складу один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Виплата допомоги для оздоровлення особам рядового і начальницького складу здійснюється на підставі наказу органу або установи, а начальникам цих органів або установ - наказу відповідного органу управління вищого рівня згідно з рапортами цих осіб з урахуванням пункту 24 розділу I цього Порядку.
Зазначені рапорти попередньо погоджуються фінансовою службою відповідного органу або установи.
Наказом Міністерства юстиції України №3226/5 від 13.09.2021 до Порядку №925/5 внесено зміни та в абзацах перших пунктів 2 глав 14, 15 слова «наказу відповідного органу управління вищого рівня згідно з рапортами цих осіб з урахуванням пункту» замінено словами «згідно із пунктом».
Таким чином, пункт 2 розділу ІІ глави 14 Порядку №925/5 (в редакції наказу №3226/5 від 13.09.2021 та чинній у період спірних правовідносин) визначає, що виплата допомоги для оздоровлення особам рядового і начальницького складу здійснюється на підставі наказу органу або установи, а начальникам цих органів або установ - згідно із пунктом 24 розділу I цього Порядку.
У пункті 24 розділу ІІ глави 14 Порядку №925/5 (в редакції наказу №3226/5 від 13.09.2021 та чинній у період спірних правовідносин) передбачено, що встановлення надбавок, доплат, підвищень посадових окладів, преміювання та надання допомог для оздоровлення, матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань особам начальницького складу, які перебувають на посадах (виконують обов`язки) керівників та їх заступників Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, начальників установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, а також установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України, здійснюється за погодженням із Державним секретарем Міністерства юстиції України у порядку, встановленому Міністерством юстиції України, на підставі наказів відповідних органів та установ.
Отже, з урахуванням наведеного правового регулювання, колегія суддів встановила, що виплата допомоги для оздоровлення особам рядового і начальницького складу органу або установи Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється на підставі наказу органу або установи. Як вірно зауважив суд першої інстанції, жодної вимоги про написання рапорту особою рядового і начальницького складу для отримання одноразової грошової допомоги на оздоровлення вище приведеними правовими нормами не передбачено.
У зв`язку із чим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для задоволення позовних вимог у відповідній частині.
Правильно вирішуючи спір по суті, судом першої інстанції вірно враховано, що положеннями Порядку №925/5 не врегульований механізм відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку заробітної плати (грошового забезпечення). З наведеного слідує, що, застосуючи у спірному випадку приписи Порядку №100 та положення статей 166 і 117 КЗпП України, суд першої інстанції правильно застосував положення законодавства та обґрунтовано вбачав підстави для відшкодування на користь позивачки середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» – залишити без задоволення.
Рішення на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

   Головуючий суддя:                                                            О.В. Єщенко
                             
                            судді:                                                            А.В. Крусян
                                                                                                    
                                                                                                              О.В. Яковлєв