УХВАЛА
17 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 753/15564/24
провадження № 61-11113ск25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк» 
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ: 
28 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу 
на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року у зазначеній справі.
Оскаржену постанову суд апеляційної інстанції ухвалив 29 липня 2025 року, повний текст постанови складено 31 липня 2025 року, касаційну скаргу подано 28 серпня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій 
статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного 
провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми і змісту. Судовий збір сплачено.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно 
відкрити.
Крім того, у касаційній скарзі заявник просить здійснювати розгляд справи 
у закритому судовому засіданні.
Відповідно до частин першої, сьомої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, або за клопотанням учасників справи 
з метою забезпечення таємниці усиновлення, запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи 
або відомостей, що принижують їхню честь і гідність, а також в інших випадках, установлених законом.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З огляду на предмет спору, справа буде розглянута в касаційному порядку без проведення судового засідання, тому передбачені частиною сьомою статті 7 ЦПК України підстави для розгляду справи у закритому судовому засіданні відсутні.
Також заявник просить зобов`язати Дарницький районний суд м. Києва та суд апеляційної інстанції внести відповідні зміни до інформації по справі 
№ 753/15564/24, розміщеної на сайті «Судова влада України» за посиланням https://court.gov.ua/fair/sud2602, а саме: виключити відомості (прізвище, ім`я та 
по батькові заявника). 
Верховний Суд роз`яснює, що відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою 
для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність 
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Отже заявлене клопотання заявника до повноважень суду касаційної інстанції 
в порядку перегляду справи в касаційному порядку не відноситься. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі. 
Витребувати з Дарницького районного суду м. Києва справу 
№ 753/15564/24 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
У клопотанні ОСОБА_1 про розгляд справи у закритому судовому засіданні відмовити. 
Іншим учасникам справи надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів.
Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували 
його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний 
кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги 
та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), 
що забезпечує обмін документами.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк 
до 20 жовтня 2025 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву 
та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                              І. В. Литвиненко
 
                                                                                                                        А. І. Грушицький
 
                                                                                                                        Є. В. Петров