Справа № 750/9782/25 	Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С. 	
Провадження № 33/4823/879/25 	  	
Категорія - ст. 124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Бредюка О.М.,
потерпілого – ОСОБА_1 ,
представника потерпілого – адвоката Олексієнка М.М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Бредюка О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду                  м. Чернігова від 30 вересня 2025 року, -

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою: 

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в                           АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.   
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Як встановив суд, 08 липня 2025 року о 18 год. 15 хв. у м. Чернігові, по вул. Шевченка, 42, ОСОБА_2 керував транспортним засобом                             Audi Q5, державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по                         вул. Шевченка з боку вул. Тролейбусна в напрямку вул. Оборонців Чернігова не вибрав безпечної швидкості руху, у разі виникнення небезпеки для руху не вжив всіх заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду та який здійснював маневр розвороту. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає, чим порушив вимоги п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Бредюк О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи та не об`єктивно і не в повному обсязі дослідив матеріали справи. Категорично заперечує факт порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, та акцентує увагу на тому, що водій ОСОБА_1 почав несподівано здійснювати маневр розвороту з крайньої правої смуги для руху, при цьому відстань до його автомобіля була незначною, то відповідно його підзахисний своїми діями уникнути зіткнення не міг.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 

При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що                    ОСОБА_2 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника – адвоката Бредюка О.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення потерпілого ОСОБА_1 та його представника – адвоката              Олексієнка М.М. (в режимі відеоконференції), які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили її залишити без задоволення, а постанову суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував фактичні обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, фактичних обставинах ДТП.

Крім того, суд першої інстанції належним чином не мотивував своє рішення, лише формально перерахував докази, не давши їм належної оцінки з точки зору їх достатності, належності та взаємоузгодженості.

Такі висновки суду першої інстанції апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, вищевказані пошкодження мають бути наслідком порушення Правил дорожнього руху, про що, зокрема, зазначено у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
Відповідно до змісту п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Тобто, визначальним у даному випадку при встановлені наявності чи відсутності вини водія ОСОБА_2 є наявність у нього технічної можливості зупинити свій транспортний засіб до траєкторії руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, до пошкодження транспортних засобів призвело невжиття ОСОБА_2 заходів, передбачених пунктами 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.
            В матеріалах справи міститься також схема місця ДТП, яка сталася                  08 липня 2025 року, складена працівниками патрульної поліції, і містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.
В судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_2 пояснював, що  автомобіль під керуванням ОСОБА_1 почав розворот з крайньої правої смуги руху, у зв`язку з чим у нього виникла аварійна ситуація, він почав гальмувати та викрутив руль вліво, намагався уникнути ДТП, але якщо б він просто гальмував, викрутив руль вправо чи в ліво, ДТП все одно було б не уникнути. Такий маневр потерпілого для нього був несподіваний.

На схемі місця ДТП, автомобіль Volkswagen Passat розташований майже перпендикулярно до краю проїжджої частини вул. Шевченка. Смуга руху               вул. Шевченка в напрямку вул. Оборонців Чернігова (Олександра Молодшого) складає 6,1 м, а зустрічна 6.0 м. При цьому, місце контактування знаходиться на відстані 5,7 м від лівого краю проїжджої частини по ходу руху автомобіля Volkswagen Passat. Враховуючи вказані розміри ширини проїжджої частини, місце зіткнення знаходиться на відстані 6,40м від правого краю проїжджої частини по вул. Шевченка.  

Тобто, враховуючи параметри проїжджої частини та місця зіткнення очевидно, що автомобіль Volkswagen Passat перекрив смугу руху автомобіля Audi, а дані, що ОСОБА_2 міг уникнути такого зіткнення в матеріалах справи відсутні. При цьому, у справі немає даних про швидкість руху автомобіля Audi під керуванням ОСОБА_2 . Тому, для висновку, що він не обрав безпечну швидкість недостатньо даних, докази цього відсутні.

Зібрані по справі докази, зокрема, схема до протоколу із описом відповідних пошкоджень транспортних засобів, містять дані про те, що ОСОБА_2 рухався по своїй смузі руху і вжив заходів для уникнення зіткнення – наявність слідів юзу і місце ДТП на зустрічній смузі руху. Це свідчення того, що він намагався не допустити ДТП. Тобто, вжив заходів, передбачених п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Більш того, в судовому засіданні апеляційного суду захисник – адвокат Бредюк О.М. надав постанову Чернігівського апеляційного суду від                           06 листопада 2025 року, яку долучено до матеріалів справи, якою залишено без змін постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2025 року (справа №750/9783/25), відповідно до якої, за фактом цієї дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_1 визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху, оскільки він керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 та змінюючи напрямок руху, а саме: виконуючи розворот на перехресті вул. Шевченка та вул. Милорадовичів, не впевнився в безпечності маневру, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом Audi Q5, державний номерний знак НОМЕР_1 . 
Рішення суду набрало законної сили.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99),Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. 

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відсутня вина та причинно-наслідковий зв`язок між його діями та наслідками, що наступили.

Встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення та наведені в оскарженій постанові суду першої інстанції висновки про порушення ОСОБА_2 п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху суперечать наявним в справі доказам.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Бредюка О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – задовольнити.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_2 – скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя	М. М. Оседач