СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року                                 м. Харків                        Справа № 917/230/25  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя  Стойка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,
представників:
від позивача - Бойко Г.Є. (у режимі відеоконференції);
від відповідача - Нефьодова А.О. (у режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.1681П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 (суддя Сірош Д.М., повний текст складено 07.07.2025) у справі №917/230/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс", м.Київ, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "УЗТК Трейд", м.Полтава, 
про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3% річних

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" (далі - ТОВ "Промвагонтранс"), звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗТК Трейд» (далі - ТОВ «УЗТК Трейд»), в якому просить стягнути з відповідача 4 296 291,50 грн. заборгованості за договором на транспортно-експедиційне обслуговування №ТЕО 11/08/20 від 11.08.2020, з яких: 3 871 548,00 грн. - сума основного боргу; 266 808,17 грн. - пеня; 127  761,08 грн. - інфляційні; 30 174,25 грн. - 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на транспортно-експедиційне обслуговування №ТЕО 11/08/20 від 11.08.2020 у частині здійснення компенсації плати за користування вагонами.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 у справі №917/230/25 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "УЗТК Трейд" на користь ТОВ "Промвагонтранс" 3 871 548,00 грн. суми основного боргу, 127 761,08 грн. інфляційних, 30  174,25 грн. 3% річних та 48 353,80 грн. судового збору. У решті позову відмовлено.
В основу рішення покладено наступні висновки суду. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, забезпечив організацію перевезення вантажу відповідно до договору, заявки та додаткової угоди, укладених з відповідачем. Натомість, відповідач не виконав свого зобов`язання за договором та не здійснив компенсацію плати за користування вагонами в розмірі 3 871 548,00 грн. При цьому суд відхилив посилання відповідача на форс-мажорні обставини, як підстави для звільнення від сплати за користування вагонами, оскільки у разі настання форс-мажорних обставин особа, яка порушує зобов`язання, може бути звільнена саме від відповідальності, а стягнення плати за користування вагонами не є видом відповідальності за порушення зобов`язання.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних Господарський суд Полтавської області зауважив, що правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили (форс-мажору), визначені ст.617 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст.218 Господарського кодексу України (далі - ГК України), не підлягають застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого ч.2 ст.625 ЦК України.  
Господарський суд Полтавської області відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, оскільки відповідач належними доказами (сертифікатом Торгово-промислової палати України) підтвердив виникнення форс-мажорних обставин, які вплинули на можливість належного виконання зобов`язань за договором. 

Не погодившись із рішенням, ТОВ «УЗТК Трейд» 25.07.2025 через підсистему «Електронний суд» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить, зокрема,  скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 у справі №917/230/25 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Промвагонтранс" до ТОВ «УЗТК Трейд» повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на наступне:
- місцевий господарський суд дійшов хибних висновків про наявність підстав для стягнення з відповідача плати за користування залізничними вагонами. Плата за користування вагонами за наявності обставин непереборної сили не була необхідними додатковими витратами. Позивач не здійснював попереднього погодження означених витрат з відповідачем. Формулювання в актах загальної форми та відомості плати за користування вагонами «віднесено на відповідальність вантажовласника» є хибним, оскільки затримка з навантаження вагонів виникла не з вини відповідача, а під дією обставин непереборної сили. У позивача, як експедитора, була об`єктивна можливість змінити формулювання в актах загальної форми на формулювання, де виключена вина вантажовласника, чого зроблено не було (тобто, жодних дій позивач в інтересах відповідача не здійснював). Фактично на відповідача покладена плата за послугу, яка не була ним замовлена, але з незалежних від нього причин йому надана з вимогою по оплаті;
- пошкодження об`єктів електроенергетики є «аварію» на підприємстві, про що зазначено в сертифікаті торгово-промислової палати №5300-22-2053, а отже мають бути застосовані положення ст.121 Статуту залізниць України та п.16 Правил користування вагонами та контейнерами, які виключають обов`язок відповідача з внесення плати за користування залізничними вагонами;
- вимоги позивача щодо сплати штрафних санкцій, інфляційних, 3% річних за порушення грошового зобов`язання є хибними. Відповідні санкції та інші витрати нараховуються на не виконаний стороною обов`язок. Оскільки такий обов`язок у відповідача відсутній, то для застосування відповідних санкцій підстави також відсутні. 
Судова колегія звертає увагу, до апеляційної скарги додано сертифікат Хмельницької торгово-промислової палати №6800-22-1719 від 12.12.2022 про форс-мажорні обставини, який не був поданий відповідачем до суду першої інстанції, тобто є новим доказом у справі. 
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Системний аналіз ст.80 ГПК України (подання доказів) та ст.269 ГПК України (межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції) свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. У свою чергу, на відповідача покладено обов`язок подати суду докази разом із поданням відзиву на позовну заяву.
Оскільки долучений відповідачем до апеляційної скарги документ (сертифікат Хмельницької торгово-промислової палати №6800-22-1719 від 12.12.2022) не був поданий до Господарського суду Полтавської області, а відповідач за змістом апеляційної скарги не наводить обставин неможливості подання такого доказу до суду першої інстанції, відсутні підстави для прийняття судом апеляційної інстанції означеного документу як нового доказу в порядку ст.269 ГПК України. 

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2025 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2025 витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/230/25. Відкладено розгляд питання щодо можливості відкриття провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 у справі №917/230/25 до надходження матеріалів справи.
Через підсистему «Електронний суд» 11.08.2025 від ТОВ «УЗТК Трейд» отримано клопотання (вх.9631) про долучення доказів - платіжної інструкції №529 від 07.08.2025 на суму 77  333,25 грн. як доказу сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
11.08.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №917/230/25.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2025 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при поданні апеляційної скарги недоліків. 
Після отримання через підсистему «Електронний суд» ТОВ «УЗТК Трейд» заяви про усунення недоліків (вх.10023 від 21.08.2025), ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.08.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 у справі №917/230/25; встановлено строк по 12.09.2025 (включно) для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та/або клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги; призначено розгляд означеної апеляційної скарги на 07.10.2025 о 09:30год.

Через підсистему «Електронний суд» 27.08.2025 від ТОВ "Промвагонтранс" отримано відзив на апеляційну скаргу (вх.10198; у межах встановленого судом строку), згідно з прохальною частиною якого позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 - без змін; стягнути з ТОВ «УЗТК Трейд» на користь ТОВ "Промвагонтранс" судові витрати. 
Позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на наступне:
- апелянтом не оспорюється сума компенсації, яка відповідно до п.4 додаткової угоди підлягає стягненню. Апелянтом не заперечується узгодження Акту №857 від 30.09.2024 на компенсацію понесених позивачем витрат, що з урахуванням умов п.п.4.4, 8.1, 8.3 договору свідчить про прийняття відповідачем послуг без зауважень і виникнення обов`язку з компенсації таких витрат;
- необґрунтованими є посилання апелянта на ст.11 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» та необхідність отримання згоди на понесення витрат. У п.4 додаткової угоди №35 встановлено, що клієнт (апелянт) надав згоду на здійснення компенсації витрат, пов`язаних із затримкою вагонів в очікуванні навантаження. Іншого договором не передбачено;
- доводи апелянта щодо зміни формулювання змісту актів загальної форми є безпідставними. Станом на дату складання актів загальної форми 21.11.2022 (з фіксацією початку затримки вагонів «з вини вантажовласника») апелянтом не було надано жодного документу, який би підтверджував виникнення обставин, що перешкоджали своєчасному виконанню зобов`язання з навантаження вагонів протягом 24 годин. Станом на дату завершення обліку затримки вагонів «з вини вантажовласника» 22.12.2022 апелянтом не було надано жодних інструкцій, крім тих, що були в заявці та додатковій угоді №35. Посилання на лист директора департаменту комерційної роботи АТ «Укрзалізниця» від 05.04.2022 №ЦМ-13/693 є недоцільним, серед передбаченого в ньому переліку обставин, за яких не нараховується плата за користування вагонами, відсутні обставини, що стали підставою для нарахування спірної плати;
- ТОВ «УЗТК Трейд», як третя особа у справі №910/9442/23, не може піддавати сумніву висновки, наведені в рішенні від 31.01.2024, яке набуло законної сили, щодо обґрунтованості нарахування плати за користування вагонами в очікуванні навантаження на станції Славута-І у період з 17.11.2022 по 22.12.2022;
- предметом спору є стягнення плати за користування вагонами, що не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов`язанні;
- безпідставними є посилання апелянта на наявність аварії як на підставу для звільнення від нарахування плати за користування вагонами. Суд не наділений повноваженнями встановлювати наявність/чи відсутність факту аварії на підприємстві. Факт наявності аварії має підтверджуватись відповідним актом, складеним комісією, а суд може тільки встановити наявність чи відсутність порушень при його складанні, та перевірити обґрунтованість висновків комісії. Апелянтом не надано акту, який підтверджує факт настання аварії;
- сертифікат про форс-мажорні обставини не є беззаперечним доказом існування таких обставин, а має оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами та обставинами справи.
Також сертифікат не є підтвердженням настання аварії на підприємстві, внаслідок якої заборонено виконувати вантажні роботи.
За змістом відзиву на апеляційну скаргу позивач, разом з іншим, зазначив, що попередній розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи під час апеляційного провадження, - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.   

Від ТОВ «УЗТК Трейд» 04.09.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення (вх.10612), за змістом яких відповідач зазначає, що не погоджується із наведеними позивачем у відзиві на апеляційну скаргу аргументами, вважає їх не обґрунтованими, з огляду на наступне:
- відповідач звільняється від плати за користування вагонами, нарахованої позивачем, з огляду на те, що у цій конкретній ситуації затримка вагонів виникла через аварію на підприємстві, внаслідок якої згідно з чинними положеннями законодавства заборонено виконувати вантажні роботи;
- у позивача була об`єктивна можливість змінити формулювання в актах загальної форми на формулювання, де виключена вина вантажовласника. Це підтверджує і сам позивач, звертаючись до відповідача (лист №26-07/594 від 21.12.2022) із вимогою про надання сертифікату про настання форс-мажорних обставин з метою не нарахування плати за користування вагонами, але відповідну можливість позивач проігнорував;
- у розумінні умов п.4 додаткової угоди №35 говорити про тривале навантаження є безпідставним, оскільки процес навантаження після закінчення дії форс-мажорних обставин відбувся у межах наявних договірних відносин між сторонами. Позивач безпідставно ототожнює «більш тривале навантаження» із «очікування цього процесу через об`єктивно наявні перешкоди»; 
- витрати у вигляді плати за користування вагонами не є необхідними, не могли бути зпрогнозовані сторонами, оскільки вони виникли внаслідок обставин непереборної сили, які не охоплені волею сторін, і такі, які виникли поза її межами.  

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 07.10.2025 відповідач підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Позивач проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін. Також позивачем зроблено заяву, що докази на підтвердження розміру судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
11.08.2020 між ТОВ "Промвагонтранс" (експедитор) та ТОВ "УЗТК Трейд" (клієнт) укладено договір №ТЕО 11/08/20 на транспортно-експедиційне обслуговування (далі - договір), за умовами п.1.1 якого експедитор бере на себе зобов`язання за плату та за рахунок клієнта надавати послуги з організації перевезення зернових, зернобобових, олійних культур та продуктів їх переробки, або інших вантажів (далі - вантаж) зазначених клієнтом залізничним транспортом, а також виконання інших дій, необхідних для виконання обов`язків за даним договором і погоджених із клієнтом.
Права та обов`язки сторін погоджені в розділі 2 договору.
Так, згідно з п.2.3 договору експедитор зобов`язаний, зокрема: виступати представником клієнта в його правовідносинах з адміністраціями залізниць України й іншими перевізниками; виконувати роботу відповідно до вказівок клієнта, які повинні бути правомірними, здійсненними та конкретними; забезпечити оплату залізничних тарифів і додаткових станційних зборів за перевезення вантажів клієнта на станціях відправлення, а також переадресування, що заявляються клієнтом. При цьому оплата послуг експедитора здійснюється на підставі додаткової угоди, складеної в кожному конкретному випадку. 
За умовами п.2.4 договору клієнт зобов`язаний, зокрема: за 5 (п`ять) робочих днів до початку планового навантаження подати експедиторові заявку про майбутні перевезення із вказівкою: найменування й характеристик вантажу, пункту і станції навантаження, обсягів перевезення, строків початку навантаження, найменуванні й коду станції призначення, найменування й коду вантажоодержувача, його поштової адреси, а також подати документи, які стосуються вантажу й потрібні для здійснення митного, санітарного й інших видів державного контролю; здійснити експедиторові оплату вартості експедирування за договором.
Відповідно до п.2.5 договору факт надання послуг експедитора і виконання ним своїх зобов`язань за договором підтверджується залізничною накладною та актом виконаних робіт/наданих послуг.
Вартість (ціна) послуг за кожною заявкою клієнта визначається і фіксується сторонами в окремій додатковій угоді до договору, згідно попередньо погоджених тарифів, і вказується в рахунках (п.3.1 договору).
Пунктом 3.3 договору визначено, що вартість робіт і послуг третіх осіб, вартість адміністративних послуг, вартість видачі й оформлення документів, збори, платежі, які не були передбачені сторонами, але є необхідними для виконання цього договору, покладають на клієнта і він зобов`язаний їх відшкодувати експедиторові.
Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного їх завершення та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.9.1 договору).
Відповідно до п.9.2 договору у разі, якщо жодна зі сторін у строк за 60 днів до кінця терміну дії договору не заявить про бажання його завершити (припинити), договір вважається продовженим на наступний календарний рік на таких же умовах. Договір може продовжуватися неодноразово.

11.11.2022 ТОВ "УЗТК Трейд" надало заявку №4 про організацію відправлення вантажу згідно з умовами договору (далі - заявка), зокрема, за наступними умовами: вантаж - 015006 кукурудза 3 класу; місце відвантаження/елеватор - ТОВ "УЗТК Трейд"; код станції відправлення - (341408) Славута 1/Південно-Західна залізниця; кількість тон/вагонів - 2  000 т +/- 5% / 30 вагонів; станція та залізниця призначення - ПКП/ ПКП Хелм Всходни код 51 051052; одержувач - Линас Агро АБ/ Linas Agro AB, Смелинес 2С, ЛТ-35143 Паневежис, Литва, Smelynes 2C, 35143 Panevezys, Lithuania.

11.11.2022 між ТОВ "Промвагонтранс" (експедитор) та ТОВ "УЗТК Трейд" (клієнт) укладено додаткову угоду №35 до договору №ТЕО 11/08/20 від 11.08.2020 (далі - додаткова угода).
Відповідно до п.1 додаткової угоди згідно рознарядок клієнта експедитор надає транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів, що належать клієнту, залізницями з елеваторів на адресу морських торгових портів України, а також інших пунктів призначення.
За умовами п.4 додаткової угоди сторони дійшли згоди, що клієнт повинен здійснити навантаження вантажу протягом 24 (двадцяти чотирьох) годин з моменту прибуття рухомого складу на станцію навантаження. У випадку більш тривалого навантаження клієнт здійснює компенсацію експедитору плати за таке тривале використання власних вагонів АТ "Укрзалізниця", згідно з тарифами АТ "Укрзалізниця" (плата за користування та зберігання рухомого складу), при цьому кожна неповна година вважається повною.

ТОВ "Промвагонтранс" з метою належного виконання взятих на себе за договором зобов`язань стало учасником та переможцем електронних аукціонів №RCE001-UA-20221109-44724 та №RCE001-UA-20221109-09117, проведених АТ "Укрзалізниця" 11.11.2022.
Відповідно до умов аукціонів та з метою виконання умов додаткової угоди позивач організував подачу на станцію навантаження "Славута-І" для здійснення навантажень 30 вагонів-зерновозів власності АТ "Укрзалізниця".
З наявних у матеріалах справи накладних убачається, що 17.11.2022 на станцію "Славута-І" було подано 30 порожніх вагонів власності філії "Центр транспортної логістики" АТ "Українська залізниця" №58562489, №58563966, №95035077, №95354106, №95361630, №95380036, №95388047, №95389102, №95451662, №95453817, №95499638, №95524427, №95524542, №95578514, №95618252, №95618310, №95642211, №95644035, №95670725, №95677654, №95692968, №95697553, №95754800, №95755260, №95759874, №95760880, №95776761, №95794582, №95798625, №95932331.
На означені 30 вагонів складено акт форми ГУ-23 №1655 від 17.11.2022 о 14:40 на початок затримки вагонів (віднесення на відповідальність залізниці) по причині очікування забезпечення електронної заявки за відповідними аукціонами.
27.11.2022 щодо 28 вагонів складено акт форми ГУ-23 №1690 про закінчення затримки 27.11.2023 о 20:30год. (віднесення на відповідальність залізниці) та акт форми ГУ-23 №1691 про початок затримки 27.11.2022 о 20:30год. (віднесення на відповідальність вантажовласника).
Актом форми ГУ-23 №1692 від 28.11.2022 здійснено коригування часу користування 28 вагонами, а саме час затримки вагонів скориговано відповідно до часу подачі вагонів згідно з умовами вказаних протоколів електронних аукціонів, а саме з 19.11.2022 та 20.11.2022.
21.11.2022 вагони №95759874, №95697553 відправлено на ремонт, про що складено акт форми ГУ-23 №1675 про закінчення затримки та залізничні накладні №33531104, №33531120.
Замість відправлених на ремонт 2 вагонів надано вагони №95616686, №95752085.
01.12.2022 щодо вагонів №95616686, №95752085 складено акт форми ГУ-23 №1705 про початок затримки (віднесення на відповідальність вантажовласника).
06.12.2022 вагон №95798625 відправлено на ремонт, про що складено акт форми ГУ-23 №1727 та залізничну накладну №33635004. Замість відправленого на ремонт вагону надано вагон №95621116.
06.12.2022 складено акт форми ГУ-23 №1728 на початок затримки вагону №95621116 (віднесення на відповідальність вантажовласника).
16.12.2022 п`ять вагонів №95451662, №95692968, №95380036, №95776761, №95618310 відправлено на ремонт, про що складено акт форми ГУ-23 №1769 та залізничну накладну №33702853. Замість них були надані вагони №95336640, №95523155, №95751319, №95753182, №95329660.
17.12.2022 щодо п`яти вагонів №95336640, №95523155, №95751319, №95753182, №95329660 складено акт форми ГУ-23 №1783 про початок затримки (віднесення на відповідальність вантажовласника).
У подальшому 30 вагонів були зняті з затримки та передані під навантаження, про що було складено наступні акти форми ГУ-23: №1779 від 17.12.2022 (вагони №95035077, №95453817, №95755260, №95524542, №95499638); №1767 від 16.12.2022 (вагони №95578514, №95754800, №58562489, №95618252, №95670725); №1820 від 22.12.2022 (вагони №95361630, №95932331, №95354106, №58563966, №95644035, №95388047, №95760880, №95642211, №95677654, №95389102); №1821 від 22.12.2022 (вагон №95621116); №1822 від 22.12.2022 (вагон №95336640, №95523155, №95751319, №95753182, №95329660); №1823 від 22.12.2022 (вагон №95616686, №95752085); №1824 від 22.12.2022 (вагон №95794582); №1825 від 22.12.2022 (вагон №95524427).
Означені вагони залучені для організації перевезення відповідно до отриманої від ТОВ "УЗТК Трейд" заявки №4 від 11.11.2022.
22.12.2022 складено наступні залізничні накладні:
№33709817 про приймання вантажу до перевезення, відповідно до відомості вагонів (10 вагонів);
№33709809 про приймання вантажу до перевезення, відповідно до відомості вагонів (10 вагонів);
№33709791 про приймання вантажу до перевезення, відповідно до відомості вагонів (10 вагонів).
За означеними накладними відправником є ТОВ "Промвагонтранс", станція відправлення - Славута-І, отримувачем вантажу є Линас Агро АБ, станція призначення ПКП Хелм Всходни, вантаж - 015006 кукурудза.

Як убачається з відомості плати за користування вагонами №26120001р Форма ГУ-46, позивачу нараховано плату за користування вагонами в сумі 3 226 290,00 грн. без ПДВ.
У межах справи №910/9442/23 за позовом АТ "Укрзалізниця" особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" до ТОВ "Промвагонтранс" предметом судового розгляду було стягнення плати за користування вагонами у вказаній сумі. ТОВ "УЗТК Трейд" було залучене до участі у справі і якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Рішенням Господарського суду м.Києва від 30.01.2024 у справі №910/9442/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2024, позов АТ "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" задоволено повністю; стягнуто з ТОВ "Промвагонтранс" на користь АТ "Укрзалізниця" 3 871  548,00 грн. плати за користування вагонами, яка складається з 3 226 290,00 грн. + 20 % ПДВ у розмірі 645 258,00 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 19.09.2024 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Промвагонтранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від  24.06.2024 зі справи №910/9442/23.
У справі №910/9442/23 судами встановлено обставини подання, затримки та передачі під навантаження вагонів, та зроблено висновок, що АТ "Укрзалізниця" за час знаходження вагонів на під`їзній колії ТОВ «УЗТК Трейд» була нарахована плата за користування вагонами на підставі п.3.4 договору та Правил користування вагонами і контейнерами у розмірі 3 226 290,00 грн. без врахування ПДВ, і такий розрахунок здійснено з урахуванням вимог договору, є арифметично правильним. Крім того в означеній справі судами (зокрема Верховним Судом) зроблено висновок, що плата за користування вагонами є платою за послуги, а не мірою відповідальності. 

ТОВ "Промвагонтранс" 18.10.2024 направило акт виконання робіт (надання послуг) №857 від 30.09.20249 (послуга - компенсація плати за користування вагонами), рахунок на оплату №457 від 30.09.2024 та документи, що підтверджують понесені позивачем витрати (копію відомості плати за користування вагонами №26120001р, копію переліку №20240930 від 30.09.2024, копію додаткової угоди №35  від 11.11.20222) на електронні адреси відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6), а також на поштову адресу відповідача, зазначену в договорі (номер відправлення 0101510801661).
Позивач 23.10.2024 направив відповідачу претензію №26-07/113 від 23.10.2024 про стягнення заборгованості в розмірі 3 871 548,00 грн. разом із актом виконаних робіт, рахунком на оплату та документами, що підтверджують понесені витрати, на вказані електронні адреси відповідача.
25.10.2024 позивач повторно направив претензію №26-07/113 від 23.10.2024, акт, рахунок та документи, підтверджуючі витрати, на електронну адресу відповідача office@ugtc.com.ua, яка зазначена в договорі.
ТОВ "Промвагонтранс" 05.11.2024 направило на поштову та юридичну адреси ТОВ "Промвагонтранс" претензію №26-07/113 від 23.10.2024, акт виконаних робіт, рахунок на оплату та документи, що підтверджують витрати (номери відправлень - 0101510830220 та 0101510830238).
Як убачається з витягу з сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення, ТОВ «УЗТК Трейд» не отримано поштою направлені документи, відправлення повернуті за закінченням встановленого терміну зберігання. 
Компенсація плати за користування вагонами ТОВ «УЗТК Трейд» не здійснена. За порушення зобов`язання за договором ТОВ "Промвагонтранс" нарахувало та пред`явило до стягнення з ТОВ «УЗТК Трейд» окрім основної заборгованості (3 871 548,00 грн.) пеню в розмірі 266 808,17 грн., інфляційні в розмірі 127 761,08 грн. та 3% річних у розмірі 30  174,25  грн. 

Судова колегія враховує наступне.
Відповідно до ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення (ч.1). Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ч.2).
Згідно зі ст.8 Закону України "Про залізничний транспорт" перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.
Статтею 119 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, унормовано, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Відповідно до п.3 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженого наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).
Згідно з п.4 означених Правил відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам`ятці про подання/забирання вагонів, яка оформлюється після закінчення приймально-здавальних операцій.
Пунктом 6 Правил користування вагонами і контейнерами унормовано, що всі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. 
Відповідно до п.8 означених Правила, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
З наявної в матеріалах справи відомості плати за користування вагонами №2612000101р (Форма ГУ-46) вбачається, що позивачу нараховано плату за користування вагонами в сумі 3 226 290,00 грн. без ПДВ.
Як зазначалося вище за текстом постанови, стягнення означеної плати за користування вагонами було предметом судового розгляду у справі №910/9442/23 за позовом АТ "Укрзалізниця" особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" до ТОВ "Промвагонтранс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ "УЗТК Трейд".
Рішенням Господарського суду м.Києва від 30.01.2024 у справі №910/9442/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2024, позов задоволено повністю; стягнуто з ТОВ "Промвагонтранс" на користь АТ "Укрзалізниця" 3 871  548,00 грн. плати за користування вагонами, яка складається з 3  226  290,00 грн. + 20 % ПДВ у розмірі 645 258,00 грн.
При розгляді справи №910/9442/23 судами зроблено висновок, що АТ "Укрзалізниця" була нарахована плата за користування вагонами на підставі пункту 3.4 договору та Правил користування вагонами і контейнерами у розмірі 3 226 290,00 грн без урахування ПДВ, і такий розрахунок здійснено з урахуванням вимог договору, а тому є арифметично вірним.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.
У силу приписів ст.10 означеного Закону експедитор має право, зокрема, на відшкодування в погоджених з клієнтом обсягах додаткових витрат, що виникли в нього при виконанні договору транспортного експедирування, якщо такі витрати здійснювались в інтересах клієнта.
За умовами п.4 додаткової угоди №35 від 11.11.2022 клієнт повинен здійснити навантаження вантажу протягом 24 (двадцяти чотирьох) годин з моменту прибуття рухомого складу на станцію навантаження. У випадку більш тривалого навантаження клієнт здійснює компенсацію експедитору плати за таке тривале використання власних вагонів АТ "Укрзалізниця", згідно з тарифами АТ "Укрзалізниця" (плата за користування та зберігання рухомого складу), при цьому кожна неповна година вважається повною.
ТОВ "Промвагонтранс" належним чином виконало зобов`язання за договором  №ТЕО 11/08/20 від 11.08.2020, забезпечило організацію перевезення вантажу відповідно до договору, заявки та додаткової угоди, укладених з ТОВ "УЗТК Трейд". Апеляційна скарга не містить доводів щодо протилежного.
ТОВ "Промвагонтранс" направило акт виконання робіт (надання послуг) №857 від 30.09.2024, рахунок на оплату №457 від 30.09.2024 та документи, що підтверджують понесені позивачем витрати (копію відомості плати за користування вагонами №26120001р, копію переліку №20240930 від 30.09.2024, копію додаткової угоди №35  від 11.11.20222) на електронні адреси відповідача (у тому числі 25.10.2024 на електронну адресу office@ugtc.com.ua, яка зазначена в договорі), а також на юридичну та поштову (зазначену в договорі) адреси відповідача. ТОВ «УЗТК Трейд» не отримано поштою направлені документи, відправлення повернуті за закінченням встановленого терміну зберігання. 
Пунктом 8.1 договору сторони погодили, що цей договір та інші документи, що стосуються договору, можуть бути зроблені і передані за допомогою засобів електронної пошти на адреси, зазначені в розділі 10 цього договору.
За умовами п.8.3 договору сторони домовились, що факсимільні і електронні (у тому числі сканкопії) передані за допомогою електронної пошти (Е-mail) копії договору та додатків до договору (у т.ч. заявки) мають юридичну силу оригіналу, при чому, Сторони зобов`язані направити одна одній оригінали зазначених документів протягом двох календарних днів з моменту направлення копії.
Відповідно до п.8.13 договору кожна із сторін зобов`язана негайно сповістити іншу сторону про зміну своїх адрес і банківських реквізитів. 
Матеріали справи не містять доказів надання відповідачем позивачу інформації про зміну поштової адреси чи адреси електронної пошти.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 14.06.2024 у справі №910/8002/23, від 11.06.2024 у справі №922/1988/23). 
З огляду на вищевикладене, правильним є висновок Господарського суду Полтавської області про те, що 25.10.2024 відповідачу належним чином доставлено акт, рахунок та підтверджуючі додаткові витрати документи.
Пунктом 4.4 договору визначено, що не повернення клієнтом спрямованого йому для підписання акту виконаних робіт/наданих послуг або не надання письмових заперечень по ньому в 5 (п`яти) денний строк від дня одержання, визнається сторонами як згода клієнта з актом виконаних робіт/наданих послуг (підписання акту виконаних робіт/наданих послуг клієнтом без заперечень).
З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів повернення відповідачем позивачу акту наданих послуг та доказів висунутих проти акту у п`ятиденний строк від дня його одержання письмових заперечень, судова колегія робить висновок, що акт вважається узгодженим клієнтом (відповідачем) (підписаним клієнтом без заперечень).
За змістом апеляційної скарги відповідач не заперечує узгодження акту виконання робіт (надання послуг) №857 від 30.09.2024 на компенсацію понесених позивачем витрат. 
Відповідно до п.4.1 договору порядок оплати послуг/ робіт/ витрат за даним договором здійснюється протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту виставлення рахунку експедитором.  
З урахуванням означеного пункту договору, останнім днем строку для оплати за рахунком №457 від 30.09.2024 є 28.10.2024.
Оскільки матеріали справи не містять доказів здійснення ТОВ «УЗТК Трейд» компенсації плати за користування вагонами в розмірі 3 871 548,00 грн., Господарський суд Полтавської області дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Промвагонтранс" у відповідній частині. 
Судова колегія зауважує, що апелянтом не оспорюється сума компенсації, яка відповідно до п.4 додаткової угоди підлягає стягненню.

Як під час розгляду справи №917/230/25 судом першої інстанції, так і безпосередньо за змістом апеляційної скарги відповідач посилається на форс-мажорні обставини як на підставу для звільнення від плати за користування вагонами. 
Так, відповідач зазначає, що в процесі прибуття залізничних вагонів на станцію Славута - 1 виникли обставини непереборної сили (аварія) через ракетні обстріли з боку Російської Федерації, що спричинило пошкодження об`єктів енергетики АТ «Хмельницькобленерго», у зв`язку із чим було припинено електроживлення на навантажувальному терміналі ТОВ «УЗТК Трейд», що унеможливило здійснення навантаження вантажу у залізничні вагони протягом 24 годин з моменту їх прибуття на станцію (п.4 додаткової угоди). Відповідні обставини були визнані та засвідчені, як форс-мажорні, про що Полтавською Торгово-промисловою палатою було видано сертифікат про засвідчення форс-мажорних обставин, де чітко визначено строк їх настання та закінчення (з 15.11.2022 по 22.12.2022).
Обставини, за якими вантажовласник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами передбачені ст.121 Статуту залізниць України. Відповідно до означеної статті вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; в) у інших випадках, передбачених Правилами.
Відповідно до п.16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність; вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці; час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).
У силу приписів ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У свою чергу, матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження наявності обставин, які відповідно до ст.121 Статуту залізниць України та п.16 Правил користування вагонами та контейнерами звільняються від плати за користування вагонами. 
Відповідач за змістом апеляційної скарги наполягає на тому, що пошкодження об`єктів електроенергетики - є «аварію» на підприємстві, про що зазначено в сертифікаті торгово-промислової палати №5300-22-2053, а отже мають бути застосовані положення ст.121 Статуту залізниць та п.16 Правил користування вагонами, які виключають обов`язок відповідача з оплати плати за користування залізничними вагонами.
У свою чергу, усупереч твердження апелянта, у сертифікаті ТПП не вказано про аварію на підприємстві (підприємстві відповідача). Натомість, засвідчено неможливість вчасного навантаження вантажу в надані вагони внаслідок ракетних обстрілів 15.11.2022, у результаті чого пошкоджено об`єкти електроенергетики на території Хмельницької області та відбулося знеструмлення розподільчих мереж 35-110 кВт, що призвело до перерв в електропостачанні споживачів АТ «Хмельницькобленерго». 
При цьому суд не наділений повноваженнями встановлювати наявність/відсутність факту аварії на підприємстві. Відповідний факт має бути підтверджений належними та допустимим у контексті норм ГПК України доказами.
Судова колегія відхиляє посилання апелянта на висновки, зроблені Верховним Судом у постанові від 10.12.2024 у справі №911/1689/23, про надання ТОВ «Натан Констракшн» належних доказів на підтвердження аварії на підприємстві, в результаті якої виникло надмірне використання вагонів під час проведення навантаження. Так, відповідні висновки зроблені судом касаційної інстанції на підставі оцінки наявних у матеріалах справи №911/1689/23 доказів, за своїм внутрішнім переконанням, і ці обставини не є ідентичними до справи, що розглядається.
Відповідно до ч.1 ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
З аналізу означеної статті вбачається, що, у разі настання форс-мажорних обставин, особа, яка порушила зобов`язання, визначене в договорі, може бути звільнена саме від відповідальності. 
Однак, як правильно зауважив суд першої інстанції, у розглядуваному випадку перевізником здійснено нарахування позивачу, як представнику вантажовласника (відповідача), плату за користування вагонами перевізника. Підставою для нарахування плати за користування стала затримка вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника. 
Наведена у пункті 8 Правил користування вагонами і контейнерами норма не містить "вину" як обов`язкову умову для нарахування плати за користування вагонами. 
Плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов`язанні. Плата за користування вагонами під час затримки в очікуванні навантаження, тобто з причин, що залежать від вантажовласника, є платою за послуги, надані перевізником. 
Настання обставин непереборної сили звільняє за умовами договору та нормою ч.1 ст.617 ЦК України сторону саме від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договор.оми Однак у цьому випадку предметом спору є стягнення плати за користування вагонами, що не є видом відповідальності за порушення зобов`язання. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2023 у справі №916/2613/22, від 13.09.2023 у справі №908/1464/22.
Відтак, Східний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для звільнення ТОВ «УЗТК Трейд» від плати за користування вагонами.

За змістом апеляційної скарги відповідач, разом з іншим, зауважує, що саме необхідність понесених витрат, як результат дій експедитора в інтересах клієнта, є визначальною при настанні у відповідача обов`язку щодо компенсації таких витрат. Апелянт наполягає, що жодних дій в інтересах відповідача позивачем здійснено не було.
Судова колегія відхиляє означені твердження скаржника, оскільки позивач діяв в інтересах клієнта (відповідача), вчиняв усіх дій, необхідних для організації перевезення вантажу, відповідно до інструкцій та вказівок відповідача (протилежного відповідачем не доведено). 
Безпідставними також є посилання скаржника на те, що позивач не здійснював попереднього погодження додаткових витрат з відповідачем. Так, за умовами п.4 додаткової угоди клієнт надав згоду на здійснення компенсації витрат, пов`язаних із затримкою вагонів в очікуванні навантаження. Іншого договором не передбачено. 

Окрім основного боргу ТОВ «Промвагонтранс» нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 266 808,17 грн., інфляційні в розмірі 127 761,08 грн. та 3% річних у розмірі 30 174,25 грн.

Щодо вимог ТОВ «Промвагонтранс» про стягнення з ТОВ «УЗТК Трейд» інфляційних та 3% річних судова колегія зазначає наступне. 
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.
Частиною 1 ст.617 ЦК України унормовано, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. 
Судова колегія звертає увагу, що сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.03.2025 у справі №910/17256/23, від 08.10.2025 у справі №910/7701/23.  
Отже, нарахування, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Подібний за змістом правовий висновок викладений в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18, постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №920/505/22, від 27.03.2025 у справі №910/17256/23.
Водночас, Верховний Суд звертає увагу, що форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору.
Нарахування у вигляді інфляційних втрат та 3% річних, що передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, за своєю правовою природою не є правовою відповідальністю, встановленою ст.611 ЦК України.
Тому правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили (форс-мажору), визначені ст.617 ЦК України, не підлягають застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого ч.2 ст.625 ЦК України. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.09.2023 у справі №910/8741/22, на яку доречно послався Господарський суд Полтавської області за змістом оскаржуваного рішення, а також у постановах Верховного Суду від 11.12.2024 у справі №927/1732/23, від 04.12.2024 у справі №910/4843/24.
Відтак, правомірними та такими, що підлягають задоволенню, є вимоги ТОВ «Промвагонтранс» про стягнення з ТОВ «УЗТК Трейд» 3% річних у розмірі 30  174,25  грн. та інфляційних у розмірі 127 761,08 грн. 
Апеляційна скарга відповідача не містить жодних заперечень щодо арифметичної правильності проведених позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних, з якими погодився місцевий господарський суд. 

Щодо вимог ТОВ «Промвагонтранс» про стягнення з ТОВ «УЗТК Трейд» пені суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. 
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
У розумінні положень ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3).
Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що за прострочення в оплаті рахунків експедитора за договором клієнт додатково оплачує штрафні санкції - пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення. Штрафні санкції за не виконання грошових зобов`язань нараховуються протягом не більше 1 (одного року) з моменту виникнення прострочення.
Як зазначалося вище за текстом постанови, ТОВ «УЗТК Трейд» посилається на наявність форс-мажорних обставин (пошкодження об`єктів енергетики АТ "Хмельницькобленерго" внаслідок ракетних обстрілів Російської Федерації, у зв`язку із чим було припинено електроживлення на навантажувальному терміналі ТОВ "УЗТК ТРЕЙД"), які (обставини) унеможливили здійснення навантаження вантажу у залізничні вагони протягом 24 годин з моменту їх прибуття на станцію (п.4 додаткової угоди). 
Відповідні обставини були визнані та засвідчені, як форс-мажорні, про що Полтавською Торгово-промисловою палатою було видано Сертифікат №5300-22-2053 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). У сертифікаті зазначено, що Торгово-промислова палата засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - неможливість вчасного навантаження вантажу за адресою: вул.Привокзальна, буд.75, м.Славута, Шепетівський район, Хмельницька обл. в надані вагони внаслідок ракетних обстрілів 15.11.2022, у результаті чого пошкоджено об`єкти електроенергетики на території Хмельницької області та відбулося знеструмлення розподільчих мереж 35-110 кВт, що призвело до перерв в електропостачанні споживачів АТ «Хмельницькобленерго». Визначено строк їх настання (15.11.2022) та закінчення (22.12.2022).
Відповідно до п.6.1 договору при настанні обставин неможливості повного або часткового виконання будь-якої із сторін зобов`язань за цим договором унаслідок обставин непереборної сили, а саме: пожежі, повені, землетрусів та інших природних явищ, що перебувають поза контролем сторін, виконання зобов`язань за договором припиняються на час, протягом якого діють такі обставини, і не застосовуються санкції за невиконання договірних зобов`язань у строк. 
Сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, повинна про настання або припинення дії таких обставин  не пізніше 3-х днів з моменту дії цих обставин письмово сповістити іншу сторону (п.6.3 договору).
Листом №29/12/22-1 від 29.12.2022 ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" повідомило ТОВ «Промвагонтранс» про наявність відповідних форс-мажорних обставин та надало копію сертифікату Полтавської Торгово-промислової палати №5300-22-2053 від 28.12.2022.
У постанові Верховного суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21, на яку доречно послався Господарський суд Полтавської області, зроблено висновок про те, що  неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13.03.2025 у справі №922/2179/24, від 09.04.2024 у справі №914/2711/22.
Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення, має бути прямо зазначено в договорі. Подібний правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21.
Зважаючи на те, що умови укладеного між сторонами договору №ТЕО 11/08/20 від 11.08.2020 не містять відповідного пункту, місцевий господарський суд правильно виснував про те, що відповідач не позбавлений права посилатись на форс-мажорні обставини. 
З огляду на означене та враховуючи положення ст.617 ЦК України, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Промвагонтранс» в частині стягнення пені.  

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтує свої висновки на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У цій справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. Доводи апеляційної скарги не спростовуються висновків Господарського суду Полтавської області.
Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог у порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.
Відповідно до положень ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 у справі №917/230/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 17.10.2025.

Головуючий суддя                                                                    О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           О.В. Стойка