Номер провадження: 22-ц/813/4658/25 
Справа № 523/6950/23
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідачі – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
треті особи - Державний реєстратор Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Алєксєєва Юлія Сергіївна, ОСОБА_4 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на додаткове рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18 лютого 2025 року у складі судді Кисельова В.К., 
встановив:
2. ОПИСОВА ЧАСТИНА 

Короткий зміст позовних вимог 
У квітні 2023 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Алєксєєва Ю.С., ОСОБА_4 про скасування реєстрації права власності, витребування майна з володіння. 
Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22 січня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1  задоволено.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення 
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на його користь суму судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою по договору про надання правової допомоги №04/10/2023 від 04.10.2023 в межах справи №523/6950/23 у розмірі 134000,00 грн. 
В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що рішенням суду від 22.01.2025 його позовні вимоги були задоволені. В межах справи № 523/6950/23 станом на 22.01.2025 сума гонорару, яка погоджена між сторонами, та яка підлягає сплаті у строки встановлені договором, становить 134 000,00 грн гривень 00 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків
Додатковим рішенням цього ж суду від 18 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задоволено частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 60000 гривень.
Додаткове рішення суду мотивоване тим, що з урахування принципів співмірності та розумності, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 60000 гривень.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційних скарг
Не погодившись з вищевказаним додатковим рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати додаткове рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18 лютого 2025 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення – відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що витрати пов`язані із аналізом документів щодо подання позовної заяви дублюються між собою, а також дублюються з витратами на складання позовної заяви, оскільки в процесі складання позовної заяви аналіз документів на підставі яких складається позовна заява, проводиться апріорі. Витрати пов`язані із аналізом та складанням документів не підтверджується розрахунковими документами. Також витрати на участь в судовому засіданні у загальному розмірі 32000 грн. є вочевидь завищеним, оскільки представник позивача приймав участі лише у двох засіданнях на стадії розгляду справи по суті в одному із яких в режимі відеоконференції. Оплата за позитивне судове рішення не є витратами на професійну правничу допомогу, є передчасними через те, що рішення не набрало законної сили та не підтверджуються розрахунковими документами. Крім того, у витратах позивача міститься поняття «гонорар успіху», тобто винагорода, що залежить від результату справи в майбутньому, отже сума, яку фактично не сплачено, а саме 80 000,00 гривень 00. коп. Позивач не надав копії підтверджуючих документів щодо здійснених витрат, у зв`язку з чим вимога про їх компенсацію не може бути задоволена. 

Позиція сторін в суді апеляційної інстанції
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції 
В судове засідання, призначене на 25.09.2025 та проведеному в режимі відеоконференції з`явився: представник ОСОБА_2 – Підлубний А.М., представник ОСОБА_3 – ОСОБА_5 та представники ОСОБА_1 – ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . 
Треті особи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надали.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які скаржники посилаються в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню. 

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин
Встановлено, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 у позовній заяві повідомив, що орієнтований розмір витрат на правову допомогу становить 5000 гривень. (Т.1, а.с. 11)
Однак первісно інтереси позивача представляв адвокат Петрович А.М. на підставі ордеру від 28.11.2022.
Надалі 04.10.2023 між адвокатським бюро «Діамант» в особі керуючого адвоката Устимчика М.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 04/10/2023, відповідно до підпункту 3.1.1. якого встановлено, що за представництво інтересів Клієнта у суді/судах сторони погодили між собою наступний розмір гонорару: 
-надання консультації 1000,00 ( одна тисяча) гривень 00 коп., 
-аналіз документів наданих клієнтом в тому числі до подання позовної заяви по суті спору, а також отриманих в процесі розгляду судової справи 5000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.;
-складання, формування позовної заяви разом із додатками до неї 5000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.;
-складання, формування відзиву на позовну заяву/заперечень на відзив пояснень по суті справи разом із додатками 3500,00 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.;
-складання та направлення за необхідності запитів, адвокатських запитів, звернень, заяв тощо до осіб, які в тому числі не є стороною спору, стосовно відомостей які стосуються суті спору - 1500, 00 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп.;
-складання, підписання та направлення до суду клопотання/заяви, текст яких не перевищує однієї сторінки набраного 12 (дванадцятим) розміром шрифта Times New Roman, або текст якого в системі ЄСІТС складає не більше двох сторінок 1000,00 (одна тисяча) гривень 00 коп.;
-складання, підписання та направлення до суду клопотання/заяви, текст яких перевищує одну сторінку набраного 12 (дванадцятим) розміром шрифта Times New Roman або текст якого в системі ЄСІТС складає більше двох сторінок 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп.;
-участь у судовому засідання загальна тривалість якого, з урахування часу очікування не перевищує 1 (однієї) години 2000,00 (дві тисячі) гривень 00 коп.;
-участь у судовому засідання загальна тривалість якого, з урахування часу очікування перевищує 1 (одну) годину 4000,00 (чотири тисячі) гривень 00 коп.;
-складання та оформлення апеляційної та/або касаційної скарги - 5000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. 
За змістом підпункту 3.1.1.2. договору Сума гонорару, що визначений пунктом 3.1.1. сплачується клієнтом протягом 360 (триста шістдесят) календарних днів з дня ухвалення відповідного рішення суду або судового рішення. 
Підпунктом 3.1.2. договору визначено: За позитивне рішення суду або судове рішення кожної судової інстанції, текст якого призводить до неминучого настання очікуваного результату від судового розгляду Клієнт сплачує додатковий гонорар (гонорар успіху), який складає 80 000,00 (вісімдесят тисяч) гривень 00 коп. Оплата проводиться у строк до 360 (триста шістдесят) календарних днів з дня ухвалення відповідного рішення суду або судове рішення.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції.
Так, відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У постанові ВС від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17, від 13.02.2019 року у справі № 911/739/15 визначень, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами.
У Постанові ВП ВС від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 зазначено, що у процесі вирішення питання про віднесення до судових витрат, які розподілені за результатами розгляду спору, бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого «гонорару успіху», для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у разі укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Мотиви часткового прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі. 
Встановлено, що представником позивача адвокатом Устимчик М.В. був наданий детальний опис наданих послуг про надання правової допомоги на загальну суму у розмірі 134000, 00 грн.
З вищевказаного розрахунку вбачається, що надання консультацій щодо позовної заяви, аналіз документів щодо суту спору, направлення клопотань та інше складає суму у розмірі 22000 гривень. Участь у судовому засіданні загальна тривалість якого, з урахуванням часу очікування 1 година 20000, а яка перевищує 12000 гривень 12000, а також передбачено гонорар успіху у розмірі 80000 гривень.
Звертаючись до суду із даною апеляційною скаргою, Кулачинська Г.І. посилається на те, що витрати пов`язані із аналізом документів щодо подання позовної заяви дублюються між собою, а також дублюються з витратами на складання позовної заяви, оскільки в процесі складання позовної заяви аналіз документів на підставі яких складається позовна заява, проводиться апріорі. 
Апеляційний суд погоджується із вищевказаними доводами апеляційної скарги, оскільки витрати, пов`язані з аналізом документів щодо подання позовної заяви фактично дублюють витрати на складання позовної заяви, так як аналіз документів є складовою процесу підготовки позову та не може розглядатися як окрема самостійна послуга. У зв`язку з цим зазначені витрати підлягають зменшенню як такі, що не відповідають принципам співмірності та розумності.
Обґрунтованими є й доводи апеляційної скарги щодо завищеного розміру витрат на участь представника позивача у судових засіданнях, заявлених у загальній сумі 32 000 грн.
Так, як вбачається з матеріалів справи, адвокат Устимчик М.В. на підставі ордера від 05.10.2023 представляв інтереси позивача ОСОБА_1 у суді першої інстанції. Водночас, згідно з протоколами судових засідань, фактична тривалість участі адвоката у кожному засіданні становила від 15 до 60 хвилин, а загалом не перевищила кількох годин.
Разом з тим, у поданому детальному описі робіт (наданих послуг) адвокат не навів розрахунку витраченого часу на участь у кожному судовому засіданні та не розмежував, які саме засідання враховано у вартість 20 000 грн., а які у вартість 12 000 грн. за участь у судових засіданнях.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що наданий розрахунок не дає змоги перевірити співмірність заявлених витрат з фактичним обсягом наданих послуг і часом, витраченим адвокатом на участь у судових засіданнях. З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок про необхідність зменшення суми таких витрат, оскільки вони є завищеними та не підтвердженими належними доказами їх реального розміру (з урахуванням характеру та тривалості судових засідань, кількості засідань і принципів розумності та співмірності судових витрат). 
Апеляційний суд також погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що оплата, здійснена представнику за позитивне судове рішення, не може бути віднесена до витрат на професійну правничу допомогу, оскільки така оплата має характер преміальної винагороди, а не є оплатою фактично наданих послуг. Крім того, такі витрати є передчасними, оскільки судове рішення не набрало законної сили. 
Крім того, апеляційний суд також погоджується з доводами апеляційної скарги, що у складі заявлених позивачем витрат міститься таке поняття як «гонорар успіху», тобто винагорода, розмір якої залежить від результату розгляду справи в майбутньому. Тобто зазначена сума у розмірі 80 000,00 грн фактично не сплачена, а тому не може вважатися підтвердженими витратами на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, безпідставними є твердження ОСОБА_3 про те, що оскільки позивач не надав копії підтверджуючих документів щодо здійснених витрат, тому вимога про їх компенсацію не може бути задоволена. 
Як вірно встановив суд першої інстанції, дійсно представником позивача не надано доказів фактичної оплати зазначених послуг, однак ця обставина не є підставою для відмови у стягненні судових витрат, так як відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, витрати на професійну правничу допомогу, за умови підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи були вони фактично сплачені стороною, чи лише підлягають сплаті.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката визначається судом відповідно до умов договору про надання правничої допомоги за наявності належних доказів обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості - як уже сплаченої, так і такої, що підлягає сплаті. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що судом були порушені норми процесуального права, приймаючи до уваги співмірність заявлених витрат на правову допомогу зі складністю справи, процесуальні дії, які були вчинені адвокатом Устимчик В.М., загальний час участі останнього у судових засіданнях, а також надане відповідачем клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення зміні, зі зменшенням витрат на правничу допомогу з 60000,00 грн. до 15000,00 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Оскільки висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення розміру стягнутих коштів, а саме витрат за надання професійної правничої допомоги, тому колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні. 

Порядок та строк касаційного оскарження
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
       Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково. 
Додаткове рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18 лютого 2025 року змінити в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1  витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 15000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 24.10.2025

Головуючий        
                                                
Судді: